Дата документу 23.12.2021 Справа № 331/1108/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний №331/1108/21 Головуючий у 1-й інстанції: Антоненко М.В. 
Провадження №22-ц/807/2462/21 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року м. Запоріжжя
Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого,судді-доповідача  суддів:    за участю секретаря  	Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Путій Д.В.,  	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, представника, адвоката Попова Віталія Гавриловича, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , апеляційну скаргу Національної академії аграрних наук України на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до Національної академії аграрних наук України, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, треті особи: Державне підприємство «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, Донецька державна сільськогосподарська дослідна станція Національної академії аграрних наук України, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді,- 

В С Т А Н О В И В:

В березні 2021 року  ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Національної академії аграрних наук України, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, 3-і особи: Державне підприємство «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук, Донецька державна сільськогосподарська дослідна станція Національної академії аграрних наук України, ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді.
Свої позовні вимоги  ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що він з 20 червня 2017 року виконує обов`язки директора Державного підприємства "Дослідне господарство "Відродження" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.

Наказом Національної академії аграрних наук України від 26 лютого 2021 року №73-К ОСОБА_2 увільнено від виконання обов`язків директора ДП "ДГ "Відродження" ДДСДС НААН.
Наказом Національної академії аграрних наук України від26 лютого 2021 року №74-К виконуючим обов`язки директора ДП "ДГ "Відродження" ДДСДС НААН призначено Левадного О.А.
Вважає, що увільнення його від виконання обов`язків директора ДП "ДГ "Відродження" ДДСДС НААН України відбулось з порушенням вимог діючого законодавства України, без достатніх підстав, у зв`язку з чим накази про його увільнення підлягають скасуванню, а позивача поновленню на посаді. 

Із урахуванням зазначеного  ОСОБА_2 просив суд:

Визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України «Про увільнення ОСОБА_2 » №73-К від 26.02.2021.
Визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії аграрних наук України «Про призначення виконуючого обов`язки» №74-К від 26.02.2021.
Поновити ОСОБА_2 як виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.
Зобов`язати Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради внести відомості про ОСОБА_2 як директора (керівника) Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.

РішеннямЖовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_2 , задоволено в повному обсязі.
Визнано незаконним та скасовано наказ Національної академії аграрних наук України «Про увільнення ОСОБА_2 » №73-К від 26.02.2021.
Визнано незаконним та скасовано наказ Національної академії аграрних наук України «Про призначення виконуючого обов`язки» №74-К від 26.02.2021.
Поновлено ОСОБА_2 як виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.
Зобов`язано Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради внести відомості про ОСОБА_2 як директора (керівника) Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Допущено негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України.

 Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, представник Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, адвокат Попов Віталій Гаврилович, ОСОБА_1 , Національна академія аграрних наук України подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просили скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Узагальненими доводами апеляційних скарг є те, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив обставини справи, не надав належної оцінки доказам у справі та не взяв до уваги, що ОСОБА_2 ніколи не займав посаду виконуючого обов`язки директора ДП «ДГ « Відродження», а на нього, як заступника директор з економічних питань, лише було тимчасово покладено виконання обов`язків директора зазначеного підприємства, до призначення керівника у встановленому законом порядку, що підтверджує тимчасовість характеру. Посада «виконуючий обов`язки директора» не існує, з огляду на що, не можна поновити особу на посаді, якої не існує, і на якій вона ніколи не перебувала. Позивач продовжує працювати на підприємстві на посаді заступника директора з економічних питань, що не свідчить про припинення трудових відносин, тому оспорюваний наказ не порушує трудових прав позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для його скасування та поновлення позивача на посаді виконуючого обов`язки директора. 

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради зазначає, що предметом спору даного провадження не є дії чи бездіяльність реєстратора, наявний лише трудовий спір, де з боку Департаменту реєстраційний послуг Запорізької міської ради не було порушено права позивача. Позовна вимога щодо зобов`язання департаменту вчинити певні дії є похідною, тобто такою, задоволення якої залежить від основної.

Від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст. 360 ЦПК України до суду не надходило.

ОСОБА_2 до апеляційного суду не з`явився. Справа до розгляду призначалась двічі - 22.09.2021 року, 23.12.2021 року.
Судова повістка про виклик до суду направлялась на адресу позивача ОСОБА_2 , яка ним зазначена в апеляційній скарзі, а саме: АДРЕСА_1 та повернулася до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою ( а.с. 194, а.с. 224). 
Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день поставлення у поштовому повідомденні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Крім того, позивач ОСОБА_2 був повідомлений про дату час і місце розгляду справи за номером телефону зазначеним ним у позовній заяві ( НОМЕР_1 ), про що свідчить телефонограма помічника судді Чумак Л. В. ( т. 2 а.с.243 ).

Отже, відповідно до положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що ОСОБА_2 була вручена судова повістка.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" ("Alimentaria Sanders S.A. v. Spain", рішення від 7 липня 1989 року, заява №11681/85, п. 35) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Апеляційний суд виходить з того, що якщо сторони та/або їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.
Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, проте, будучи обізнаним про наявність спору, оскільки ОСОБА_2 є позивачем у цій справі, останній двічі не з`явився до апеляційного суду.

Оскільки поважність причини неявки позивача та його представника адвоката Гришина С. В. не встановлена, та, зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), та строків розгляду справи в суді апеляційної інстанції ( ст. 371 ЦПК України), позивач ОСОБА_2 двічі не з`явився до суду, апеляційний суд вважає за потрібне розглянути справу в даному судовому засіданні.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарга підлягають задоволенню. 

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частні або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того,  що відповідачем порушено вимоги КЗпП України при винесені наказу "Про увільнення від виконання обов`язків" № 73-К від 26.02.2021 року, з огляду на що суд першої інстанції вважав, що наказ підлягає скасуванню. Відповідачем не подано доказів того, що позивач порушив норми діючого законодавства України, Статуту підприємства, правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції. З наданих відповідачем доказів не вбачається, що незадовільні для НААН України фінансово-господарські результати підприємства отримані внаслідок протиправних, винних дій позивача. Отже, суд першої інстанції вважав вимоги ОСОБА_2 про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у цій справі. 

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може повністю погодитись, оскільки до таких висновків суд прийшов з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Статею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень чатини першої статті 4 ЦПК України кожна сторона має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що згідно наказцу ДП « ДГ « Відродження» НААН» № 77 від 01.10.2013 року, ОСОБА_2 був прийнятий на роботу на посаду заступника директора господарства.

Наказом ДП « ДГ « Відродження» ДДСДС НААН» № 161-1/к від 26.12.2018 року ОСОБА_2 був переведений на посаду заступника директора з економіки. 

19 червня 2017 року Донецькою державною сільськогосподарською дослідною станцією Національної академії аграрних наук України видано наказ № 32-К "Про призначення ОСОБА_2 " згідно якого ОСОБА_2 призначено тимчасово виконуючим обов`язки директора ДП "ДГ "Відродження" ДДСДС НААН України з 20 червня 2017 року. Наказ виданий на підставі заяви ОСОБА_2 , погодження НААН України, Постанови Президії НААН від 15 березня 2017 року. (т. 1 а.с. 21).

Наказом НААН України № 101-к від 21 березня 2019 року на ОСОБА_2 , заступника директора з економіки Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН, було тимчасово покладено виконання обов`язків директора цього підприємства, до призначення керівика у встановленому законом порядку, з 22 березня 2019 року. З даним наказом ОСОБА_2 був ознайомлений ( а.с. 189 т. 1).

30 травня 2019 року затверджено фінансовий план ДП "ДГ "Відродження" на 2020 рік.
20 лютого 2020 рокум внесено зміни до фінансового плану ДП "ДГ "Відродження" на 2020 рік.

11 квітня 2020 року та 18 червня 2020 року відбулись обстеження посіву озимих культур, результати яких оформлено актами обстеження від 11.04.2020 та 18.06.2020. Комісією встановлено, що технологічний процес вирощування озимих культур в господарстві виконується згідно технологічної карти. Погодно-кліматичні умови, що склалися в регіоні не сприяли розвитку рослин, а призвели до часткової загибелі рослин. 

28 травня 2020 року та 31 липня 2020 року відбулись позачергові засідання районної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Мелітопольського району, за результатами якого визнано ДП "ДГ "Відродження" постраждалим внаслідок виникнення надзвичайної події природного характеру, пов`язаної з масовим пошкодженням і загибеллю посівів, незібраним урожаєм, внаслідок заморозків.
09 жовтня 2020 року ДП "ДГ "Відродження" отримано висновок про загибель посівів Запорізької торгово-промислової палати.

27 жовтня 2020 року на адресу НААН України надійшло звернення ДП "ДГ "Відродження" (лист № 15 від 23.10.2020) щодо затвердження змін до фінансового плану на четвертий квартал 2020 року.

Національна академія аграрних наук України як, орган, до сфери управління якого належить ДП « ДГ « Відродження», розглянула клопотання підприємства щодо внесення змін до фінансового плану на 2021 рік.

Здійснивши аналіз проекту змін до фінансового плану підприємства на 2021 рік було виявлено, що підприємством пропонується зменшення основних планових показників фінансово-господарської діяльності на 1V квартал 2020 року, а саме: чистий дохід від реалізації продукції ( товарів, робіт, послуг) – зменшення на 5000.0 тис.грн; збитковий фінансовий результат від операційної діяльності – зменшення на 1330.0 тис. грн; збитковий чистий фінансовий результат – зменшення на 1130.0 тис. грн.

Наказом Національної академії аграрних наук України від 30.07.2020 року № 46 «Про вжиття заходів щодо покращення ефективності діяльності державних підприємств мережі НААН» зобов`язано керівників державних підприємств мережі НААН вжити заходів щодо покращення ефективності діяльності державних підприємств, мінімізації витрат у відповідних сферах діяльності підприємства, у тому числі забезпечення дотримання підприємством обгрунтованого рівня витрат у межах, затверджених фінансовим планом, розробити заходи з подання збитковості та недопущення збиткового результату фінансово-господарської діяльності в цілому.

Національна академя аграрних наук України дійшла висновку про неможливість затвердженя наданих державним підприємством змін до фінансового плану на 2021 рік, про це було доведено ДП « ДГ «Відродження» і запропоновано переглянути свої розрахунки, проте ДП « ДГ « Відродження» відмовилось вносити зміни до фінансового плану на 2020 рік.

Наказом НААН України від 26 лютого 2021 року № 73-к ОСОБА_2 заступника директора з економіки було увільнено від виконання обов`язків директора ДП "ДГ "Відродження" ДДСДС НААН України з 01 березня 2021 року ( а.с. 19 т. 1). 

Наказом НААН України від 26 лютого 2021року № 74-к виконуючим обов`язки директора ДП "ДГ "Відродження" ДДСДС НААН України призначено Левадного О.А. (а.с. 20 т. 1).

Відповідно до положень статті 21 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування праціника на роботу.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 65 ГК України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник ( власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов`язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін. 
Відповідно до пунктів 6.2.2, 7.2,7.7 Статуту ДП « ДГ « Відродження» визначено, що управління підприємством здійснюється його директором, який підзвітний Академії. Директор підприємства та головний бухгалтер несуть персональну відповідальність за додержання порядку ведення оперативного та бухгалтерського обліку і статистичної звітності результатів фінансово-господарської та іншої діяльності. Директор здійснює управління підприємством . Він несе персональну відповідальність за стан та діяльність підприємства, за збереження та ощадливе використання майна підприємства, забезпечення пожежної безпеки його об`єктів, а також створення належних соціально-побутових умов для трудового колективу.

У своєму рішенні суд першої інстанції зазначав, що президент Національної академії аграрних наук України - не мав повноважень призначати та звільняти керівників державних підприємств, що відносяться до відання Національної академії аграрних наук України, проте дана позиція суперечить діючому Статуту ДП « ДГ « Відродження» та чинному законодавству.

Згідно із п. п. 1.1 Статуту ДП "ДГ " Відродження» затвердженого президентом Національної академії аграрних наук України академії НААН від 12 квітня 2018 року (т.с. 1 а.с. 230-243) це підприємство, яке засноване на основі державної власності та перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України, як органу управління державним майном.

Відповідно до п. 7.5 Статуту ДП "ДГ " Відродження», директор Підприємства призначається на посаду на конкурсній основі та звільняється з неї президентом Академії, відповідно до діючого законодавства. Контракт з директором підприємства укладається Національною академією аграрних наук України в особі її президента.

В рішенні суд зазначив, що відповідачем не доведено, що визначена редакція Статуту зареєстрована в установленому законом порядку.

Водночас, ДП «ДГ «Відродження» є окремою юридичною особою, що підтверджується Статутом підприємства та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В розумінні положень Закону України « Про державну реєєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», заявником є уповноважений представник юридичсної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, - у разі подання документів для проведення інших реєстраційних дій щодо юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної олсоби ( абз.5 п. 8 ст. 1 Закону).

При цьому, пп. 16 п. 7 Статуту НААН передбачено, що НААН з метою виконання покладених обов`язків на неї завдань затверджує статути наукових та інших установ, підприємств та організацій, що перебувають у її віданні, здійснює контроль за їх дотриманням.

Таким чином, ДП « ДГ «Відродження», як окрема юридича особа, має самостійно вчиняти усі дії для належної реєстрації своїх установчих документів, та НААН, в свою чергу, як орган уповноважений управляти державним майном, та у віданні якого перебуває дане підприємство, має затвердити його Статут. 

Так, до матеріалів справи Національною академією аграрних наук України було долучено Статут ДП « ДГ « Відродження», що затверджерий президентом НААН від 12.04.2018 року (т.с. 1 а.с. 230-243).

Згідно із п. 10.2 вказаного Статуту, з дня затвердження цього Статуту попередній Статут підприємства визнається таким, що втратив чинність.

В оскаржуваному рішення суд зазначає, що не бере до уваги нову редакцію Статуту підприємства від 12.04.2018 року керуючись ч. 3 ст. 10 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фіичних осіб-підприємців та громадських формувань», відповідно до якої якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Таким чином, вказаною нормою встановлено, що якщо третя особа знає про відомості, що підлягають державній реєстрації, але такі відомості не зареєстровані, то вони можуть використовуватись у спорі з нею.

При цьому, необхідно наголосити, що редакцію Статуту ДП « ДГ « Відродження» від 12.04.2018 року підписував ОСОБА_2 , тобто він знав про існування цієї редакції Статуту ( т. 1 а.с. 243).

Також, до матеріалів справи Національною академією аграрних наук України було долучено наказ НААН від 12.04.2018 року № 133 « Про затвердження Статуту ДП « ДГ «Відродження» у новій редакції, та введення додаткового виду економічної діяльності» (т. 1 а.с.244)

Пунктом 1,3 вказаного наказу передбачено затвердження нової редакції Статуту ДП «ДГ « Відродження» від 12.04.2018 року, та уповноважено в.о. директора ДП «ДГ «Відроджження» Дмитрова М.І. забезпечети державну реєстрацію Статуту у новій редакції та внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань.

Таким чином, ОСОБА_2 був обізнаний про затверддження нової редакції Статуту ДП « ДГ « Відродження», адже саме він підписував його від імені підприємства, та на нього було покладено обов`язок його зареєструвати у встановленому законом порядку. У свою чергу, доказів від позивача чи ДП « ДГ « Відродження» про те, що даний Статут не зареєстровано не було додано до матеріалів справи.

Натомість, суд першої інстанції не взяв до уваги зазначені факти, не в повній мірі дослідив обставини справи, не правильно застосуаав ч. 3 ст. 10 Закону Упаїни « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємціа та громадських формувань».

Підпунктом 2, абз.2 п. 56 Статуту НААН від 07.04.2016 встановлено, що президент НААН затверджує положення про структурні підрозділи апарату Президії та посадові інструкції їх керівників, штатний розпис, кошториси наукових та інших установ, підприємств, організацій, що перебувають у віддані наукових та іншихз установ, підприємств та організацій, що перебувають у віданні НААН, призначає на посаду і звільняє з посади їх керівників та заступнків керівників з наукової рботи, укладає трудові договори ( контракти) з їх керівниками .

Відповідно до пункту 82 Статуту НААН встановлено, що керівник дослідного поля; керівник дослідного господарства, виробництва, іншого державного підприємства та організації, підпорядкованих науковій установі, призначається на поспаду на конкурсній основі та звільняється з посади директором наукової установи у визначеному законом порядку після погодження з президентом НААН.

Проте, при цьому, апеляційним судом також встановлено, що дана норма вже не має застосовуватись при вирішенні трудових правовідносин, адже вона суперечить нормам Закону України "Про управління об`єктами державної власності", які набули чинності пізніше.
При цьому, на даний час вже затверджено нову редакцію Статуту НААН, яка перебуває на погодженні у центральних органів виконавчої влади, згідно вимог закону Укаїни « Про наукову і науково-технічну діяльність».

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" (в редакції Законів № 4498-VI від 13.03.2012, № 1405-VIII від 02.06.2016), Національна академія наук України, галузеві академії наук, яким державне майно передано в безстрокове безоплатне користування, виконують щодо цього майна функції, передбачені пунктами 1, 3-11, 14, 15, 18-38 статті 6 цього Закону, за винятком повноважень, що стосуються утворення господарських структур.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності", уповноважені органи управління відповідно до покладених на них завдань призначають на посаду та звільняють з посади керівників державних унітарних підприємств, у яких не утворено наглядову раду, установ, організацій та господарських структур, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, та в яких не утворено наглядову раду, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог.

Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 30.01.2009 №Н-35267-18 вища юридична сила закону полягає у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.
Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акта нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу. У разі існування неузгодженості між нормами, застосовується акт, виданий пізніше, навіть якщо прийнятий раніше акт не втратив своєї чинності. Така неузгодженість може виникнути внаслідок того, що прийняття нової норми не завжди супроводжується скасуванням "застарілих" норм з одного й того ж питання.

За таких обставин, апеляційним судом встановлено, що НААН України на законних підставах було видано наказ № 73-к від 26.02.2021 року "Про увільнення від виконання обов`язків" ОСОБА_2 за підписом президента НААН ОСОБА_3 .

При цьому, покладення виконання обов`язків директора ДП « ДГ « Відродження» на ОСОБА_2 здійснювалось, на підставі наказу НААН від 21.03.2019 року « 101-к, а не на підставі наказу № 32-к від 19.06.2017 року, як зазначив суд першої інстанції, і позивач не оскаржував його чинність, та не ставив під сумнів його законість.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.

Крім того, пунктом 4 ч. 1 ст. 6, ст. 8 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" передбачено: національні галузеві академії наук України призначають на посаду та звільняють з посади керівників державних унітарних підприємств, у яких не утворено наглядову раду, установ, організацій та господарських структур, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі, та в яких не утворено наглядову раду, укладають і розривають з ними контракти, здійснюють контроль за дотриманням їх вимог.

Порядок укладання контракту з керівником підприємства, що є у державній власності, при найманні на роботу закріплений у Положенні, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1993 №203.

Згідно з п. 2 Порядку про укладення контракту, відповідно до статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про управління майном, що є у загальнодержавній власності" наймання на роботу керівника підприємства, що є у державній власності, здійснюється шляхом укладання з ним контракту.

Наказом НААН України від 21.03.2019 року № 101-к на ОСОБА_2 , як заступника директора з економіки Державного підприємства « Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН», було лише тимчасово покладено виконання обов`язків директора цього підприємства, до призначення керівника у встановленому законом порядку, з 22.03.2019 року.

Враховуючи те, що покладення обов`язків директора на заступника директора з економіки було тимчасовим та носило інший процедурний характер, що є відмінним від процедури призначення на посаду директора, контракт з ним не укладався, так як призначеним директором ДП "ДГ" Відродження» він не був, а просто тимчасово суміщав виконання обов`язків разом зі своєю основною роботою на посаді заступника директора з економіки.

Отже, необхідною умовою для призначення директора ДП "ДГ " Відродження», є його обрання на посаду на конкурсних засадах із подальшим укладенням строкового контракту, як особливої форми трудового договору.

Вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду, викладених у постановах від 14.11.2018 у справі № 645/3006/17 та від 17.07.2019 у справі № 760/5132/16-ц, який є обов`язковим для врахування загальними судами в силу вимог ст. 263 ч. 4 ЦПК України, де суди відмовили у задоволенні позовів позивачів про скасування наказу та поновлення на роботі, адже позивачі не були керівниками підприємств, а лише тимчасово виконували обов`язки директора державного підприємства.

Помилковим також є посилання позивача в його позові та суду першої інстанції у рішенні у цій справі про порушення відповідачем порядку звільнення працівника, оскільки таке звільнення не погоджено з виборним органом та в день звільнення не було видано позивачу належно оформлену трудову книжку.

Оскільки, НААН України було видано наказ № 73-к від 26 лютого 2021 року "Про увільнення від виконання обов`язків ОСОБА_2 , а не звільнення останнього.

"Увільнення працівника від виконання обов`язків, які раніше були покладені на нього" та "звільнення працівника" не є тотожними поняттями.

Тобто, в даному випадку, саме звільнення ОСОБА_2 відповідачем з роботи не відбувалось, з посади заступника директора з економіки його не було звільнено й наразі ОСОБА_2 , перебуває на цій же посаді, то процедура звільнення не відбувалась, а трудова книжка зберігається за місцем його роботи в ДП "ДГ"Відродження» (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні).

Відповідно до Класифікатора професій із змінами, затвердженими наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 18 серпня 2020 року № 1574, посада « Виконуючий обов`язки директора» взагалі не існує.

Відповідно до копії штатного розпису працівників ДП «ДГ «Відродження» ДДСДС НААН» з 01.01.2017 року та з 01.01.2019 року, в них відсутнє зазначення такої посади як виконуючий обов`язки директора, а ОСОБА_2 значиться як заступник директора з економіки ( т. 2 а.с.229-297 ).

Отже, встановивши, що увільнення позивача від тимчасово покладених на нього виконання обов`язків директора ДП « ДГ « Відродження» не свідчить про припинення трудових відносин, та врахуавши, що позивач продовжує працювати на підприємстві на посаді заступника директора з економіки, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що оспорювані накази порушують трудові прпава ОСОБА_2 , у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що відсутні підстави для їх скасування та поновлення позивача на посаді виконуючого обов`язки директора.

         Крім того, суд першої інстанції помилково поклав в основу свого рішення у цій справі науково-правовий висновок завідувача кафедрою трудового права НЮУ ім. Ярослава Мудрого, доктором юридичних наук, професором, членом-кореспондентом НАПрН України Ярошенко О.М.  від 15.01.2021 (т.с. 1 а.с. 22-43), який був наданий представником позивача і долучений до матеріалів справи, як доказ, та який є ідентичним за своїм змістом з позицією позивача у цій справі, яку він та його представник вважали єдино можливою та правильною.

Оскільки, в силу вимог ч. 2 ст. 114  ЦПК України висновок експерта у галузі права не може містити оцінки доказів, вказівок про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про переваги одних доказів над іншими, про те, яке рішення має бути прийняте за результатами розгляду справи, та за змістом ч. 1 ст. 115 ЦПК України: висновок експерта у галузі права не є доказом, має допоміжний (консультативний) характер та не є обов`язковим для суду.

За таких обставин, вказаний висновок апеляційним судом не приймається до уваги у цій справі, крім того, останній спростовується матеріалами цієї справи та фактичними обставинами цієї справи, встановленими апеляційним судом у цій справі.

За змістом ст. 89 ЦПК України лише суд, який розглядає справу, має право оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; саме суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; саме суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи встановлені апеляційним судом вищезазначені фактичні обставини цієї справи, у суду першої інстанції у цій справі були відсутні правові підстави для визнання незаконним та скасування наказу відповідача НААН України "Про увільнення ОСОБА_2 № 73-К від 26.02.2021 року.

Інші позовні вимоги позивача ОСОБА_2 до відповідача НААН України (про визнання незаконним та скасування наказу НААН України "Про призначення виконуючого обов`язки ОСОБА_1 » № 74 –К від 26.02.2021 та поновлення  ОСОБА_2 на посаді виконуючого обов`язки директора ДП ДП « ДГ « Відродження», внесення відомостей про ОСОБА_2 , як директора до департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради за своїм змістом є похідними від первісних позовних вимог позивача до НААН України ( про визнання незаконним та скасування наказу "Про увільнення ОСОБА_2 № 73-К від 26.02.2021 року).

В разі відмови судом у задоволенні первісних позовних вимог позивача до відповідача у цій справі, похідні від них позовні вимоги позивача до відповідача також не підлягають задоволенню у цій справі.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційних скарг відповідача НААН України, третіх осіб Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, представника, адвоката Попова Віталія Гавриловича, апеляційна скарга ОСОБА_1 ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційні скарги Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, представника, адвоката Попова Віталія Гавриловича, апеляційна скарга  ОСОБА_1 та НААН України у цій справі слід задовольнити, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2021 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову  ОСОБА_2   до НААН України, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, треті особи особи: Державне підприємство «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, Донецька державна сільськогосподарська дослідна станція Національної академії аграрних наук,  ОСОБА_1  про визнання незаконним та скасування наказів, поновлення на посаді у цій справі слід відмовити у повному обсязі.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 1, 13 ЦПК України у разі задоволення апеляційних скарг третіх осіб та відповідача НААН України при вищевикладених обставинах та відмови позивачеві в його позові у цій справі у повному обсязі, позивач ОСОБА_2 не має права на компенсацію за рахунок відповідача НААН України у цій справі будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст. ст.367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України , апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, представника, адвоката Попова Віталія Гавриловича, задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.

Апеляційну скаргу Національної академії аграрних наук України задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2021 року у цій справі скасувати.

У задоволенні позову  ОСОБА_2 до Національної академії аграрних наук України, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, треті особи: Державне підприємство «Дослідне господарство «Відродження» Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, Донецька державна сільськогосподарська дослідна станція Національної академії аграрних наук України , ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на посаді - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повна постанова складена 28 грудня 2021 року.

Головуючий, суддя 	Суддя	Суддя	
Подліянова Г.С.	Гончар М.С.	Маловічко С.В.