ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 січня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/3875/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року (суддя Врона О.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-   

                                                      ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» звернулось з позовом до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року позов задоволено.
Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100120/2020/000069/2 від 16.10.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2020/00237.
Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100120/2020/000075/2 від 28.10.2020 року з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2020/00246.
Відповідачем була подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем не було надано документів для усунення виявлених митницею розбіжностей.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. 
Як було встановлено судом першої інстанції, 09 липня 2018 року між позивачем та іноземною компанією AVKUN TRADING, LLC (Постачальник) було укладено зовнішньоекономічний Договір поставки №09.07.18. 
За умовами даного договору поставки, з урахуванням наявних у матеріалах справи додаткових угод №1 від 16.07.2018, №2 від 29.05.2019, №3 від 25.05.2020, №4 від 25.09.2020 Покупець замовив, а Постачальник, який є торгівельним представником виробників електричної та освітлювальної фурнітури, за їх дорученням та від свого імені, поставив товар на умовах цього Договору (п.2.1 Договору). Сторони погодили, що поставка товару буде здійснюватись партіями, які узгоджуються з Покупцем на умовах CIР-Дніпро (Інкотермс 2010) (п.4.1 Договору). Назва товару, кількість і ціна зазначатимуться у рахунках на кожну партію товару відповідно (п.2.2 Договору). Загальна сума Договору складається з суми усіх рахунків за цим Договором (п.3.1 Договору). Умови поставки можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у рахунках-фактурах на відповідну партію товару (п.4.2 Договору). Відповідно до п.3.5 Договору товар, який придбаватиме Покупець згідно з даним Договором передаватиметься на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного Договору. Причому, ціна товару за цим Договором поставки буде сформована згідно з умовами поставки, які зазначено в рахунках на відповідну партію товару, і в ціну товару включається також вартість тари та упаковки (п.3.8 Договору). Відповідний товар повинен мати належне маркування (п.5.1 Договору). Сторони визначили, що оплата товару Покупцем за Договором здійснюватиметься  шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок за наступними, додатково погодженими ними, реквізитами (п.3.9 Договору) у валюті платежу, передбаченій п.3.3 Договору, а саме: Отримувач: PANASONIC LIFE SOLUTIONS ELEKTRIK SANAYI VE TICARET A.S. (Адреса: Abdurrahmangazi Mah. Ebubekir Cad. No:44, 34887 Sancaktepe-Istanbul, Turkey. Банк бенефіціара: GARANTI Branch: PENDIK TЭCARЭ (Branch code: 1669) Адреса: Orta Mahallesi Latife Hanэm Sokak No:6/A Pendik – Эstanbul, Turkey. SWIFT: TGBATRISXXX IBAN: TR830006200166900009007808 Подробиці: Account No: 9007808).
16.10.2020 до митного оформлення за митною декларацією №UA100120/2020/635213 та за митною декларацією №UA100120/2020/635943 позивачем заявлений товар: апаратура електрична для приєднання до електричних кіл, для напруги не більш 1000В, не для коаксіальних кабелів та друкованих схем в асортименті.
В підтвердження митної вартості товару і всіх її складових позивачем до електронної митної декларації №UA100120/2020/635213 від 16.10.2020 року було подано: декларацію митної вартості №1778, номер якої наведено у гр.7 ЕМД, рахунок-проформа (РrоForma Invoice) №091020-1 від 09.10.2020 (код документу 0325), рахунок-фактура (інвойс) №091020-1 від 09.10.2020 (код документу 0380), автотранспортна накладна - міжнародна товарно-транспортна накладна СМR №720014 від 13.10.2020 року (код документу 0730), документ про походження товару №091020-1 від 09.10.2020 року (код документу 0862), книжка МДП САRNЕТ ТІR UХ.83281115 від 13.10.2020 року (код документу 0952), висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Висновок експерта №ГО-2319 від 16.10.2020 року (код документу 3016), копія некласифікованого документу, який підтверджує заявлену митну вартість (копія комерційної пропозиції) ОFFЕR б/н від 07.10.2020 року (код документу 3022), страховий поліс №97022010000240 від 13.10.2020 року (код документу 3530), зовнішньоекономічний договір (Контракт) - Договір поставки №09.07.18 від 09 липня 2018 (код документу m 4100), доповнення до зовнішньоекономічного договору (Контракту) - додаткові угоди (коди документів m 4103), заява декларанта від 16.10.2020 у вигляді внесення коду до гр.44 ЕМД про те, що товари не включено в Реєстр радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, заборонених до застосування та ввезення на територію України (код документу 5019), заява декларанта від 16.10.2020 у вигляді внесення коду до гр.44 ЕМД про те, що до продукції не входять технічні засоби, призначені для передавання та/або приймання радіосигналів радіослужбами (код документу 5020), інші некласифіковані документи (код документу 9000): лист б/н від 16.10.2020 про надання декларантом всіх документів, судове рішення у справі адміністративної юрисдикції - рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 у справі №160/1992/19 (код документу m 9504), судове рішення у справі адміністративної юрисдикції - постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 25.06.2019 у справі 160/1992/19 (код документу m 9504), судове рішення у с праві адміністративної юрисдикції - ухвала Верховного Суду від 14.08.2020 у справі 160/1992/19 (код документу m 9504).
В підтвердження митної вартості товару і всіх її складових позивачем до електронної митної декларації №UA100120/2020/635943 від 16.10.2020 року було подано: декларацію митної вартості №1813, номер якої наведено у гр.7 ЕМД, рахунок-проформа (РrоForma Invoice) №201020-1 від 20.10.2020 (код документу 0325), рахунок-фактура (інвойс) №201020-1 від 20.10.2020 (код документу 0380), автотранспортна накладна - міжнародна товарно-транспортна накладна СМR №720005 від 20.10.2020 року (код документу 0730), документ про походження товару №201020-1 від 20.10.2020 року (код документу 0862), книжка МДП САRNЕТ ТІR UХ.83281301 від 20.10.2020 року (код документу 0952), висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - Висновок експерта №ГО-2422 від 28.10.2020 року (код документу 3016), копія некласифікованого документу, який підтверджує заявлену митну вартість (копія комерційної пропозиції) ОFFЕR б/н від 16.10.2020 року (код документу 3022), страховий поліс №97022010000243 від 20.10.2020 року (код документу 3530), зовнішньоекономічний договір (Контракт) - Договір поставки №09.07.18 від 09 липня 2018 (код документу m 4100), доповнення до зовнішньоекономічного договору (Контракту) - додаткові угоди (коди документів m 4103), заява декларанта від 28.10.2020 у вигляді внесення коду до гр.44 ЕМД про те, що товари не включено в Реєстр радіоелектронних засобів та випромінювальних пристроїв, заборонених до застосування та ввезення на територію України (код документу 5019), заява декларанта від 28.10.2020 у вигляді внесення коду до гр.44 ЕМД про те, що до продукції не входять технічні засоби, призначені для передавання та/або приймання радіосигналів радіослужбами (код документу 5020), інші некласифіковані документи (код документу 9000): лист б/н від 28.10.2020 про надання декларантом всіх документів, судове рішення у справі адміністративної юрисдикції - рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 у справі №160/1992/19 (код документу m 9504), судове рішення у справі адміністративної юрисдикції - постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 25.06.2019 у справі 160/1992/19 (код документу m 9504), судове рішення у с праві адміністративної юрисдикції - ухвала Верховного Суду від 14.08.2020 у справі 160/1992/19 (код документу m 9504).
Позивач визначив митну вартість товару із застосуванням першого методу визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, а саме - за ціною договору.
За результатом опрацювання всіх поданих декларантом документів Київською митницею Держмитслужби  прийняті рішення про коригування митної вартості товарів: 
- рішення про коригування митної вартості товарів: № UA100120/2020/000069/2 від 16.10.2020 року, яким відкориговано митну вартість товару, заявленого до розмитнення за ЕМД №UA100120/2020/635213 та визначено її за резервним методом і винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортний засобів комерційного призначення №UA100120/2020/00237;
- рішення про коригування митної вартості товарів №UA100120/2020/000075/2 від 28.10.2020 року, яким відкориговано митну вартість товару, заявленого до розмитнення за ЕМД  №UA 100120/2020/635943 та визначено її за резервним методом і винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100120/2020/00246.
Підставою для їх винесення стало те, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підтягає сплаті за оцінювані товари. А саме, у кожному з оскаржуваних рішень вказано, що згідно з пунктом 3.8 зовнішньоекономічного договору №09.07.18 від 09.07.2018 у вартість товару включено вартість тари і упаковки, хоча відповідно до умов поставки СІР в обов`язки продавця входить експортна очистка; доставка до пункту завантаження, завантаження на судно, морське перевезення, вивантаження з судна, доставка до місця призначення, страхування. А також повідомлено, що автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронними митними деклараціями згенеровано в тому числі наступні форми митного контролю:105-2 “По наступних товарах можливе заниження митної вартості товару: (1,2,3,5). У зв`язку з чим необхідно здійснити перевірку правильності визначення митної вартості відповідно до Митного кодексу України з урахуванням вимог наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України». 
Митним органом відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України    декларанту було запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують митну вартість товарів,    а саме: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, котракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення. 
Листами від 30.10.2020 та від 16.09.2020 за обома митними оформленнями позивач повідомив відповідача про неможливість надання інших документів. 
Відповідач прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів, якими відмовив позивачу у визнанні митної вартості товарів за першим (основним) методом у зв`язку з неподанням декларантом документів, що підтверджують митну вартість товарів (графа 33 кожного оскаржуваного рішення).
Як вказав відповідач в оскаржуваних рішеннях, вартість заявлених до митного оформлення товарів є меншою від мінімального рівня митної вартості товарів, інформація по яким міститься у ЄАІС, у зв`язку з чим він здійснив коригування митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, із застосуванням резервного методу визначення митної вартості, який ґрунтується на раніше визначеній митним органом вартості товарів за переліченими в оскаржуваних рішеннях ЕМД.
Позивач звернувся до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем доведено, що надані позивачем документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України    документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій    статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою відповідно до статті VІІ ГАТТ 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Примітками до п. 2 статті VІІ Оцінка товару для митних цілей ГАТТ (1947) визначено, що сумісним зі статтею VІІ було б припущення, що дійсна вартість може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими дійсної вартості, а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
Згідно із п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України, контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій    четвертій    статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у    главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частиною 1 статті 55 МК України    рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою    статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2    статті 55 МК України    визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою    статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до частини 1    статті 57 МК України    визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні:
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2    статті 57 МК України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього    Кодексу    (частина 3    статті 57 МК України).
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6    статті 57 Митного кодексу України).
Відповідно до п. 4    ст. 57 МК України    у разі, якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1    ст. 57 Митного кодексу України.
При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей    59    та    60    цього    Кодексу. Під час консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
Відповідно до частини 2    статті 58 МК України    метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Судом першої інстанції вірно було ззаначено, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у    статті 58 Митного кодексу України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Розбіжності повинні бути тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
Як було встановлено судом першої інсчтанції, підставою для прийняття спірних рішень були ті обставини, що пунктом 3.8 зовнішньоекономічного договору № 09.07.18 від 09.07.2018 р. зазначено, що у вартість товару включені вартість тари та упаковки, хоча відповідно до умов поставки СІР в обов`язки продавця входить експортна очистка; доставка до пункту завантаження, завантаження на судно, морське перевезення, вивантаження з судна, доставка до місця призначення, страхування.
Згідно умов Інкотермс 2010 умови поставки СІР означає, що продавець доставить товар названому ним перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики і будь-які додаткові витрати після доставки в такий спосіб товару. Однак, за умовами CIP на продавця також покладається обов`язок щодо забезпечення страхування від ризиків втрати і ушкодження товару під час перевезення на користь покупця. Отже, продавець укладає договір страхування і оплачує страхові внески.
Судом першої інстанції вірно зазначено, що поставка товару на умовах CIР передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування. Відтак, додаткові витрати на транспортування товару ТОВ «Інженерні Світлотехнічні Технології» не понесло.
Згідно Митного кодексу України до митної вартості товарів включаються витрати на транспортування товару лише у випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.
Відповідно до умов поставки за договором поставки № 09.07.18 від 09.07.2018 та наявними у справі товаросупровідними документами, всі витрати (транспортування, страхування товару тощо) вже були включені продавцем в ціну товару, відображену у документах, наданих митному органу для митного оформлення. Тому надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості витрат зі страхування, митним законодавством не передбачається.
Надані позивачем документи повністю підтверджують вартість товару, а вказані в них відомості узгоджуються між собою та дають змогу ідентифікувати товар, що перевозився та його вартість.
Стосовно доводів відповідача про те, що комерційна пропозиція постачальника АVKUN Trading, LLС не може бути підставою для визнання заявленої декларантом митної вартості товарів.
Змістом кожного спірного рішення відповідач витребовує у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.
Судом першої інстанції було встановлено, що декларант придбавав товар не у безпосереднього виробника. Саме тому у декларанта відсутні об`єктивні підстави отримання комерційної пропозиції безпосереднього виробника товару для забезпечення виконання вимог відповідача.
Судом першої інстанції вірно взято до уваги те, що саме відповідні комерційні пропозиції Компанії-експортера за Договором поставки №09.07.18 від 09.07.2018, долучені до матеріалів даної справи у складі додатків до цього позову, перебували й у складі усіх інших документів, використаних Дніпропетровською Торгово-Промисловою палатою України у сукупності досліджень (тобто, експертизи вартості товару), здійснених її відповідним спеціалістом, для встановлення виправданості вказаної у контракті, кожному відповідному інвойсі та відповідній ціновій пропозиції ціни на товар, її відповідності ринковій вартості.
Подання комерційної пропозиції митному органу одночасно з митною декларацією не передбачено нормами ч.2 ст.53 Митного кодексу України, а обумовлено виключно у виняткових випадках тільки згідно з іншими нормами Митного кодексу України (зокрема, ч.3 ст.53 МК України), зміст положень ч.3 ст.53 Митного кодексу України не обмежує право декларанта подати комерційну пропозицію безпосереднього постачальника товарів.
Таким чином, вірними є висновки суду першої інстанції, що одночасно з кожною митною декларацією декларантом у повному обсязі подані всі документи, що підтверджують митну вартість товарів, у складі згідно з переліком, передбаченим нормами ч.2 ст.53 Митного кодексу України, а доводи, зазначені відповідачем у рішеннях про коригування митної вартості №UA100120/2020/000069/2 від 16.10.2020 року та №UA100120/2020/000075/2 від 28.10.2020 року не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -                                   

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Київської митниці Держмитслужби залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерні Світлотехнічні Технології» до Київської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 26 січня 2022 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш