У Х В А Л А        
 
25 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 487/2774/19
провадження № 61-505ск22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,
встановив:
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» (далі - КП «Миколаївкомунтранс»), у якому з урахуванням уточнення позовних вимог просив суд визнати незаконними дії відповідача щодо ігнорування рішення Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 490/6354/14-а; визнати незаконними дії відповідача щодо ненадання відповіддю від 05 лютого 2019 року розрахунку заборгованості  ОСОБА_1 . По вивозу ТПВ згідно з його заявою від 19січня 2019 року; визнати незаконними діївідповідача щодо встановлення 30 вересня 2019 року заборгованості  ОСОБА_1 за послуги по вивезенню ТПВ 2012 року - 82, 08 грн; визнати незаконною бездіяльність відповідача в частині несвоєчасного надання  ОСОБА_1 інформації про корегування тарифів з 01 травня 2015 року, 01 липня 2018 року; встановити ОСОБА_1 заборгованість за послуги по вивезенню ТПВ на 01січня 2019 року - 84, 84 грн; постановити рішення про компенсацію судових витрат в розмірі 2 689,40 грн за рахунок відповідача; постановити рішення про компенсацію моральної (немайнової) шкоди у розмірі 21020, 00 грн з розрахунку десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано незаконними дії КП «Миколаївкомунтранс» щодо ненадання ОСОБА_1 відповіддю від 05 лютого 2019 року розрахунку його заборгованості по вивозу ТПВ згідно з його заявою від 19 січня 2019 року.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Повернуто ОСОБА_1 сплачений ним за подання до суду позову судовий збір в розмірі 2 689, 40 грн.
Зобов`язано фінансовий орган - Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області повернути ОСОБА_1 сплачений на розрахунковий рахунок - НОМЕР_1 , МФО 899998, за квитанцією № 0.0.1285851475.1 від 04 березня 2019 року судовий збір у розмірі 768, 40 грн, а також сплачений на розрахунковий рахунок - НОМЕР_1 , МФО 899998, за квитанцією № 0.0.1354690508.1 від 16 травня 2019 року судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн.
15 грудня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року у вищевказаній справі.  
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступних підстав.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;                  б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п'ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предмет спору, підстави позову, встановлені судами правовідносини та застосовані до них правові норми свідчать про те, що ця справа відноситься до справ про захист прав споживачів.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено, що з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 270, 00 грн.
Предметом позову у цій справі серед інших вимог є відшкодування моральної шкоди в розмірі 21 020,00 грн, що станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270, 00 грн х 100 = 270 000, 00 грн).
Отже, справа № 487/2774/19 є малозначною в силу вимог пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України і окремого визнання її такою не потребує.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню. 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (рішення у справі ZUBAC v. CROATIA (Зубац проти Хорватії) від 05 квітня 2018 року).
Оскільки оскаржувані заявником судовірішення ухвалені у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Зазначення у постанові Миколаївського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки справа є малозначною, а тому ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають. 
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 5 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 квітня 2021 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 04 жовтня 2021 року в справі за позовом  ОСОБА_1 до комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкодивідмовити. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                               М. Ю. Тітов
 
                                                                                                          А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                          Є. В. Коротенко