Номер провадження: 22-ц/813/9486/21 
Номер справи місцевого суду: 2-1504/11
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.12.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Драгомерецького М.М.,
суддів колегії: Громіка Р.Д.,
Дришлюка І.А.,
при секретарі: Павлючук Ю.В.,

за участю: адвоката скаржника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 ,
представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) – Постільги І.В.,

переглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року по справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі стягувача: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Соцком Банк», -

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси зі скаргою в якій просила: визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського МУЮ Перчика В.О. про відкриття виконавчого провадження №50236358 від 28.01.2016 року; визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського МУЮ Перчика В.О. у виконавчому провадженні №50236358 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 18.02.2016 року; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управлення юстиції в Одеській області Журавльової Є.Ю. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.06.2017 року у виконавчому провадженні №50236358; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управлення юстиції в Одеській області Рудковської Н.В. про арешт майна боржника від 22.10.2018 року у виконавчому провадженні №50236358; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управлення юстиції в Одеській області Рудковської Н.В. про стягнення виконавчого збору від 13.08.2019 року у виконавчому провадженні №50236358 з ОСОБА_1 на користь Першого Приморського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області у розмірі 90 693,98 грн; визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Меликовим Р.Г. про арешт коштів боржника від 14.12.2020 року у виконавчому провадженні №50236358.
У скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що 28.01.2016 року головним державним виконавцем Приморського ВДВС Одеського МУЮ Перчиком В.О. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50236358 з примусового виконання виконавчого листа №2-1504/11 від 14.05.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Соцком Банк» суми заборгованості у розмірі 905 119,86 грн. та судові витрати у розмірі 1 820,00 грн.. Про сам факт наявності виконавчого провадження ВП №50236358 ОСОБА_1 стало відомо від свого представника адвоката Фомічова В.О. після отримання ним даних про наявні обтяження, а про оскаржувані рішення державного виконавця - 11.05.2021 після отримання відповіді на адвокатський запит та ознайомлення з наданими матеріалами ВП №50236358.
Скаржник вважає, що постанова від 28.01.2016 про відкриття виконавчого провадження ВП №50236358, а також всі наступні рішення державного виконавця, прийняті у даному виконавчому провадженні, порушують права ОСОБА_1 , є незаконними та підлягають скасуванню, як похідні, оскільки виконавчий лист №2-1504/11 було подано для примусового виконання неуповноваженою особою та з пропуском строку пред`явлення його до примусового виконання.
31 травня 2021 року до суду першої інстанції надійшли заперечення Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в яких суб`єкт оскарження посилається на пропуск ОСОБА_1 встановлено строку на подачу скарги, а також на те, що вимоги скарги виходять за межі повноважень суду в частині скасування постанов.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Першого Приморського ВДВС у місті Одесі ПМУМЮ (м. Одеса), за участі стягувача: ПАТ « КБ «Соцком Банк», задоволено:
визнано неправомірними та скасовано постанову головного державного виконавця Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського МУЮ Перчика В.О. про відкриття виконавчого провадження №50236358 від 28.01.2016 року; постанову головного державного виконавця Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського МУЮ Перчика В.О. у виконавчому провадженні №50236358 про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 18.02.2016 року; постанову державного виконавця Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управлення юстиції в Одеській області Журавльової Є.Ю. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.06.2017 року у виконавчому провадженні №50236358; постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управлення юстиції в Одеській області Рудковської Н.В. про арешт майна боржника від 22.10.2018 року у виконавчому провадженні №50236358; постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управлення юстиції в Одеській області Рудковської Н.В. про стягнення виконавчого збору від 13.08.2019 року у виконавчому провадженні №50236358 з ОСОБА_1 на користь Першого Приморського ВДВС міста Одеси ГТУЮ в Одеській області у розмірі 90 693,98 грн.; постанову державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Меликова Р.Г. про арешт коштів боржника від 14.12.2020 року у виконавчому провадженні №50236358.
Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подав апеляційну скаргу на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04.06.2021 року, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
20 вересня 2021 року від представника ОСОБА_1 адвоката Оксюти В.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому представник ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені у апеляційній скарзі та відзиві представника ОСОБА_1 адвоката Оксюти В.В. на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.
У частинах 1 та 2 статті 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
У відповідності до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», який діє на даний час, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Положеннями ст. 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
За статями 1-2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Судом першої інстанції встановлено, що 20.03.2013 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси по справі №2-1504/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Соцком Банк» суму заборгованості у розмірі 905 119,86 грн. та судові витрати на суму 1 820,00 грн.
Рішення набрало законної сили 03.03.2013 року, лише 14.05.2015 року Приморським районним судом м. Одеси на виконання вказаного рішення суду видано виконавчий лист.
28.01.2016 року головним державним виконавцем Приморського ВДВС Одеського МУЮ Перчиком В.О. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50236358 з примусового виконання виконавчого листа №2-1504/11 від 14.05.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «КБ «Соцком Банк» суми заборгованості у розмірі 905 119,86 грн. та судові витрати у розмірі 1 820,00 грн..
Виконавче провадження було відкрито на підставі заяви про відкриття виконавчого провадження від 28.01.2016 року, поданої до Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ директором ТОВ «Брокінвестгруп» Шевченко І.В., яку було підписано ним як представником ПАТ «КБ «Соцком Банк». До заяви про відкриття виконавчого провадження, окрім виконавчого листа, було додано копію договору про передання в управління непроданих активів №45-Л від 23.07.2015 року та копію акту приймання-передавання в управління кредитної заборгованості на підтвердження наявності повноважень на представництво ТОВ «Брокінвестгруп» інтересів ПАТ «КБ «Соцком Банк».
Надалі, в рамках зазначеного виконавчого провадження 18.02.2016 року було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. 23.06.2017 року державним виконавцем Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області Журавльова Є.Ю. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 29.08.2017 року державним виконавцем Приморського відділу ДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області Журавльова Є.Ю. винесено постанову про передачу виконавчого провадження ВП №50236358, в якій зазначено, що «згідно наказу Міністерства юстиції України за №375/5 від 15.02.2017 року, Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області реорганізовано шляхом поділу на Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеській області та Другий Приморський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеській області. Наказом Головного територіального управління юстиції в Одеській області за №354/03-06 від 17.07.2017 року, затверджено дислокації дільниць відділів державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеській області. Зазначене виконавче провадження згідно дислокації, підвідомче Першому Приморському відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції Одеській області, а тому підлягає передачі до цього відділу».
13 лютого 2018 року постановою заступника начальника Першого Приморського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області Саламахи В.В. було прийняте виконавче провадження ВП №50236358. 22.10.2018 року державним виконавцем Першого Приморського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області Рудковською Н.В. було прийнято постанову про арешт майна боржника у ВП №50236358. 13.08.2019 року державним виконавцем Першого Приморського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області Рудковською Н.В. прийнято постанову про стягнення виконавчого збору ВП №50236358 з ОСОБА_1 на користь Першого Приморського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області у розмірі 90 693,98 грн. 25.12.2019 року державним виконавцем Першого Приморського ВДВС міста Одеса ГТУЮ в Одеській області Рудковською Н.В. прийнято постанову про передачу виконавчого провадження ВП №50236358, в якій зазначено, що «наказом Міністерства юстиції України №3173/5 від 16.10.2019 року «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Міністерства юстиції України», проводиться ліквідація Головного територіального управління юстиції в Одеській області та утворено Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Одеса), у зв`язку з чим, змінено підпорядкування та назву з Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на Перший Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Виконавче провадження підвідомче Першому Приморському відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), а тому підлягає передачі».
21 січня 2020 року державним виконавцем Першого Приморського ВДВС у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рудковською Н.В. було прийнято постанову про прийняття виконавчого провадження ВП №50236358.
Отже, згідно з постановами від 29.08.2017 року, від 13.02.2018 року, від 25.12.2019 року та від 21.01.2020 року правонаступником Приморського ВДВС Одеського МУЮ на даний час є Перший Приморський ВДВС у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
14 грудня 2020 року державним виконавцем Першого Приморського ВДВС у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Меликовим Р.Г. було прийнято постанову про арешт коштів боржника у ВП №50236358.
Виконавче провадження ВП №50236358 було відкрите 28.01.2016 року, тобто, до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ.
На час прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження діяв Закон України від 21.04.1999 року №606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606- XIV).
Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону №606-ХІV, чинного станом на 28.01.2016 року відкриття виконавчого провадження, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Частиною 2 ст. 17 Закону №606-ХІV встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово- промисловій палаті.
Згідно зі ст.18 Закону №606-ХІV у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувана і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувана та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувана та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувана та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувана та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувана та боржника тощо;
4) резолютивна частина рішення;
5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням;
6) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону №606-ХІV державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувана або його представника про примусове виконання рішення.
Положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону №606-ХІV встановлено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.
Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.
Згідно із виконавчим листом №2-1504/11 від 14.05.2015 року стягувачем є ПАТ «КБ «Соцком Банк».
Однак, як вбачається з матеріалів справи, заяву про відкриття виконавчого провадження було підписано та подано до виконавчої служби директором ТОВ «Брокінвестгруп» Шевченко І.В., тобто не самим стягувачем.
При цьому до заяви на підтвердження повноважень Шевченка І.В. було додано копію договору про передання в управління непроданих активів №45-Л від 23.07.2015 року та копію акту приймання- передавання в управління кредитної заборгованості. Однак, довіреності на представництво інтересів ПАТ «КБ «Соцком Банк» не було надано.
Відповідно до ст. 9 Закону №606-ХІV участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи. Повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.
Наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року затверджено Інструкцію з організації примусового виконання рішень (Далі - Інструкція №512/5).
Згідно із п. 1.1 Інструкції №512/5 ця Інструкція розроблена відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», інших законодавчих актів України та нормативно- правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 2.11. Інструкції №512/5, в редакції чинній на день відкриття виконавчого провадження, встановлено, що повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами:
а) довіреністю фізичної особи;
б) довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо);
в) рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи управителем спадкового майна.
Документи, що посвідчують повноваження представників, повинні бути оформлені відповідно до вимог чинного законодавства (підпункт 2.11.1 Інструкції №512/5).
Оригінали документів, зазначених у пункті 2.11 цього розділу, або належним чином засвідчені їх копії приєднуються до матеріалів виконавчого провадження (підпункт 2.11.2 Інструкції №512/5).
Обмеження повноважень представника на вчинення певної виконавчої дії мають бути застережені у виданій йому довіреності (підпункт 2.11.5 Інструкції №512/5).
Згідно із підпунктом 3.4.1. Інструкції №512/5 до заяви про відкриття виконавчого провадження, яка подається представником стягувана, додається документ, що підтверджує його повноваження.
Аналіз наведених вище норм законодавства вказує на те, що представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Також представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадження можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до Закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності.
Тобто, представництво у виконавчому провадженні може здійснюватися як законними представниками юридичної особи та іншими підписантами, відомості про яких містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, так і іншими особами на підставі довіреності на вчинення відповідних дій.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом 26364113 зазначено Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Соцком Банк», керівником зазначено Чібірдіну Ольгу Олександрівну та ОСОБА_3 , а також відсутні будь-які відомості про ТОВ «Брокінвестгруп» та ОСОБА_4 .
Отже, матеріали справи не містять довіреності чи інших документів, які б підтверджували повноваження Шевченка І.В. як представника ПАТ «КБ «Соцком Банк», а наявна лише копія договору про передання в управління непроданих активів №45-Л від 23.07.2015 року та копія акту приймання-передавання в управління кредитної заборгованості, які не надають повноважень на представництво інтересів стягувача у виконавчому провадженні.
Так, цим договором управління ПАТ «КБ «Соцком Банк» не надавало повноважень ТОВ «Брокінвестгруп» та особисто ОСОБА_4 повноважень на вчинення дій у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2015 року №2-1504/11 або будь-якого іншого виконавчого документа, зокрема на подання відповідної заяви. Договір №45-Л не передбачає права ТОВ «Брокінвестгруп» отримувати грошові кошти від боржників в межах виконавчого провадження. Крім цього, передбачене п.п. б) п. 2.4. Договору №45-Л процесуальне правонаступництво на стадії виконавчого провадження, як то передбачено нормами ЦПК України, не здійснювалося, що свідчить про те, що до ТОВ «Брокінвестгруп» не переходило право вимоги відповідного грошового боргу, а сам договір про передання в управління активів не є договором відступлення права вимоги і на його підставі не відбувається заміна кредитора у зобов`язанні - ст. 512 ЦК України.
З огляду на зазначене, враховуючи зміст договору про управління майном - глава 70 «Управління майном» ЦК України (ст.ст. 1029 - 1045 ЦК України), слідує, що укладення договору на управління активами не означає автоматичну наявність в Управителя повноважень на вчинення дій у виконавчому провадженні.
Суд апеляційної інстанції погоджується з даним висновком суду першої інстанції та зазначає, що безпідставними є посилання представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в апеляційній скарзі на те, що заяву про відкриття виконавчого провадження було подано з дотриманням вимог ст. 16 ЗУ «Про виконавче провадження» представником ПАТ «КБ «Соцком Банк» директором ТОВ «Брокінвестгруп» Шевченко І.В., оскільки так як право вимоги боргу до ТОВ «Брокінвестгруп» не перейшло (заміна кредитора у зобов`язанні не відбулася), а договір №45-Л від 23.07.2015 року не передбачає в Управителя повноважень на представництво інтересів Установника управління при виконанні судових рішень, у виконавчому провадженні, процесуальне правонаступництво не відбулося (відсутня відповідна ухвала суду), то ТОВ «Брокінвестгруп» не мало права та повноважень подавати до державної виконавчої служби на примусове виконання виконавчий документ - виконавчий лист Приморського районного суду м. Одеси від 14.05.2015 року №2-1504/11.
Суд апеляційної інстанції критично відноситься до твердженнями представника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в апеляційній скарзі про те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, оскільки суд першої інстанції безпідставно задовольнив скаргу ОСОБА_1 , оскільки остання подала скаргу з порушенням процесуальних строків, а клопотання про поновлення строків для подання скарги до суду першої інстанції не подавалося. З даним твердженням апелянта суд апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.
Згідно із ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», який діє на даний час, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.
Положеннями ст. 449 ЦПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що ОСОБА_1 в особі її представника стало відомо про наявність виконавчого провадження ВП №50236358, яке відкрито на підставі постанови державного виконавця Приморського ВДВС Одеського МУЮ Перчика В.О. про відкриття виконавчого провадження №50236358 від 28.01.2016, лише 11.05.2021 року.
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_1 не була обізнана про відкриття виконавчого провадження №50236358 від 28.01.2016 року, строк на звернення заявником не було пропущено, а тому його поновлення в даному випадку не потребується.
Будь-яких доказів, які б свідчили про обізнаність ОСОБА_1 про наявність відповідного виконавчого провадження, доказів про хоча б разове утримання з пенсії ОСОБА_1 грошових коштів за виконавчим провадженням апелянтом суду не було надано, його твердження щодо пропуску строку на звернення ОСОБА_1 зі скаргою до Приморського районного суду м. Одеси є безпідставними, будь-якого доказу на спростування висновку суду першої інстанції апелянтом надано не було.
Також суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що строк на пред`явлення виконавчого листа №2-1504/11 сплинув 03.03.2014 року, а отже заяву про відкриття виконавчого провадження було подано з пропуском встановленого строку пред`явлення документа до виконання.
Адже, як вбачається з матеріалів справи, рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі №2-1504/11 (провадження №2/522/1979/13) було ухвалене 20.03.2013 року, набрало законної сили 03.03.2013 року, а строк пред`явлення виконавчого листа до виконання встановлено - до 03.03.2014 року.
При цьому, виконавчий лист №2-1504/11 був виданий Приморським районним судом м. Одеси 14.05.2015 року, тобто вже після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання - 03.03.2014 року.
На примусове виконання виконавчий лист було подано 28.01.2016 року, тобто також після спливу строку пред`явлення виконавчого листа до виконання - 03.03.2014 року.
Згідно із ч. 1 ст. 22 Закону №606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
Враховуючи викладене, строк на пред`явлення виконавчого листа №2-1504/11 сплинув 03 березня 2014 року, а отже заяву про відкриття виконавчого провадження було подано з пропуском встановленого строку пред`явлення документа до виконання.
Суду не надано будь-якого документу та відомостей про переривання або поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа №2-1504/11 до виконання.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону №606-XIV встановлено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що державним виконавцем при винесенні постанови від 28.01.2016 року про відкриття виконавчого провадження ВП №50236358 вказаних обставин не було враховано, а тому дана постанова є неправомірною.
Отже, суд першої інстанції всебічно та повно з`ясував обставини, які мають значення для справи, дослідив в судовому засіданні усі докази, які є у справі, з урахуванням їх переконливості, належності і допустимості, дав їм правильну оцінку та вірно виходив з наявності законних підстав визнання протиправними та скасування постанов державного виконавця.
Інших правових доводів апеляційна скарга не містить.
У п. 54 Рішення у справі Трофимчук проти України (заява №4241/03) від 28 жовтня 2010 року, остаточне 28 січня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що, «беручи до уваги свої висновки за статтею 11 Конвенції (див. вище пункти 42-45), Суд не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявниці про переслідування її роботодавцем, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими. У зв`язку з цим Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (GarciaRuiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1)».
Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення спірного процесуального питання.
Тому, законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про відмову у задоволення скарги ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 1, 375, 182 – 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 04 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено: 28 грудня 2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький 

А.І.Дришлюк

Р.Д.Громік