ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2022 року 
м. Київ

cправа №  910/1904/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючий, Білоуса В.В., Огородніка К.М., 
за участі секретаря судового засідання Сотник А.С.

учасники справи:
позивач -Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА»,
представник позивача - Білека Ю.І., адвокат (довіреність від 29.12.2021),
відповідач 1- Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області,
представник відповідача - не з`явився, 
відповідач 2 -Державна казначейська служба України,
представник відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу 
Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області,
на рішення Господарського суду м. Києва від 04.02.2021
у складі судді: Селівон А.М.          
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2021
у складі колегії суддів: Попікової О.В. (головуючий), Євсікова О.О., Корсака В.А.,

у справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА»
до Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області
та Державної казначейської служби України
про стягнення 619   239,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІЄСА» (далі - ТОВ «ДІЄСА», позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області (далі - ГУ Держпраці, відповідач 1) та Державної казначейської служби України про стягнення 619   239,30 грн. збитків.

2. В обґрунтування заявлених вимог ТОВ «ДІЄСА» вказує на те, що у зв`язку з протиправним винесенням ГУ Держпраці постанов про накладення на ТОВ «ДІЄСА» штрафу від 20.11.2018: № ДН1827/249/АВ/ІП-ФС/716 про накладення штрафу у розмірі 3   723,00 грн. та № ДН1827/249/АВ/МГ-ФС/717 про накладення штрафу у розмірі 558   450,00 грн., що встановлено рішенням Окружного адміністративного міста Києва від 07.06.2019 у справі № 640/21178/18, державним виконавцем було допущено протиправне стягнення з ТОВ «ДІЄСА» 619   239,30 грн. в межах виконавчих проваджень з примусового виконання неправомірно винесених постанов про накладення штрафу.
За твердженнями ТОВ «ДІЄСА», неправомірними діями ГУ Держпраці йому завдана матеріальна шкода у загальному розмірі 619   239,30 грн., яка підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України. 
ТОВ «ДІЄСА» вважає, що внаслідок неправомірних дій посадових осіб ГУ Держпраці щодо накладення штрафу за порушення законодавства про працю постановами, які в подальшому були скасовані в судовому порядку, ТОВ «ДІЄСА» змушене було нести додаткові витрати в межах виконавчого провадження з примусового виконання вказаних постанов, обов`язок з відшкодування яких приписами статтями 1173, 1174 Цивільного кодексу України покладено на відповідачів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 позов задоволено повністю;
присуджено до стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «ДІЄСА» 619   239,30 грн. збитків.
4. Задовольняючи позовні, вимоги господарський суд першої інстанції вказав про встановлену під час розгляду справи наявність усіх трьох елементів складу правопорушення (протиправної поведінки у вигляді незаконних рішень, дій чи бездіяльності, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками), наявність яких є обов`язковою для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, передбаченої спеціальною нормою статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), а саме неправомірного винесення ГУ Держпраці постанов про накладення штрафу від 20.11.2018, наявність завданої матеріальної шкоди у вигляді стягнення з ТОВ «ДІЄСА» грошових коштів в сумі 562   173,00 грн. (в розмірі штрафів) та в сумі 57   066,30 грн. (в розмірі суми виконавчого збору та витрат виконавчого провадження), всього 619   239,30 грн., та безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями ГУ Держпраці і заподіяною позивачеві шкодою.

5. Під час розгляду справи, господарським судом першої інстанції було встановлено:

5.1. На підставі наказу ГУ Держпраці від 18.10.2018 № 898-І та направлення від 18.10.2018 № 371 посадовими особами відповідача 1 проведено інспекційне відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю ТОВ "ДІЄСА" за місцем здійснення господарської діяльності: 49000, м. Дніпро, вул. Тітова, 36 ТЦ «Аполло» магазин «Ельдорадо», за результатами якого складено акт від 31.10.2018   № ДН1827/249/АВ.

5.2. Вказаним актом зафіксовано порушення ТОВ «ДІЄСА» статті 107 Кодексу законів про працю України, яке полягає у не здійсненні оплати 15 працівникам за роботу у святкові та неробочі дні; статті 30 Закону України «Про оплату праці», яке полягає у незабезпеченні керівником достовірного бухгалтерського обліку витрат на оплату праці.

5.3. На підставі виявлених порушень 20.11.2018 ГУ Держпраці прийнято постанови про накладення уповноваженими посадовими особами у відповідності до абз. 8 частини 2 статті 256, статті 259 Кодексу законів про працю України, штрафу, а саме:    № ДН1827/249/АВ/ІП-ФС/716 про накладення на ТОВ «ДІЄСА» штрафу у розмірі 3   723,00 грн. та № ДН1827/249/АВ/МГ-ФС/717 про накладення на ТОВ «ДІЄСА» штрафу у розмірі 558   450,00 грн. Копії вказаних постанов наявні в матеріалах справи.

5.4. У зв`язку з несплатою штрафів в добровільному порядку відповідач 1 - ГУ Держпраці звернувся до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві (далі - Печерський РВ ВДВС м. Києва ГТУЮ м. Києва) з постановами №ДН1827/249/АВ/МГ-ФС/17 від 20.11.2018 та № ДН1827/249/АВ/ІП/ФС/716 від 20.11.2018 для примусового виконання.

5.5. Старшим державним виконавцем Печерського РВ ВДВС м. Києва ГТУЮ м. Києва Маріуцою Т.В. 11.04.2019 відкрито виконавче провадження № 58189007 з примусового виконання постанови № ДН 1827/249/АВ/МГ-ФС/717 від 20.11.2018, якою накладено на позивача штраф у розмірі 558   450,00 грн. та визначено виконавчий збір в сумі 55   845,00 грн., а також постановою 11.04.2019 в межах виконавчого провадження накладено арешт на всі рахунки ТОВ «ДІЄСА» у розмірі 614 664,00 грн.

5.6. 11.04.2019 Старшим державним виконавцем Печерського РВ ВДВС м. Києва ГТУЮ м. Києва Маріуцою Т.В. відкрито виконавче провадження № 58435898 з примусового виконання постанови № ДН1827/249/АВ/ІП/ФС/716 від 20.11.2018, якою накладено штраф у розмірі 3   723,00 грн., а також визначено виконавчий збір в сумі 372,30 грн.

5.7. Позивачем з метою виконання постанов державного виконавця від 11.04.2019 платіжними дорученнями № 00250322 від 15.04.2019 на суму 4   595,30 грн. та від 15.04.2019 № 00250321 на суму 614   644,00 грн. на депозитний рахунок ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві було перераховано грошові кошти в загальній сумі 619   239,30 грн. (сума основного боргу + виконавчий збір + витрати виконавця) з метою закриття виконавчих проваджень.

5.8. Старшим державним виконавцем Печерського РВ ВДВС м. Києва ГТУЮ м. Києва Маріуцою Т.В. постановою від 18.04.2019 про закінчення провадження було закінчено ВП №58435898 у зв`язку із повним фактичним виконанням, а також 22.04.2019 постановою про закінчення провадження було закінчено ВП №58189007 у зв`язку із повним фактичним виконанням, а також припинено чинність арешту майна боржника.

5.9. Не погоджуючись із постановами ГУ Держпраці позивач звернувся з позовом до адміністративного суду, за результатами розгляду якого рішенням від 07.06.2019, яке набрало законної сили, адміністративний позов ТОВ «ДІЄСА» задоволено, визнано протиправними та скасовано постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 20.11.2018: № ДН1827/249/АВ/ІП-ФС/716 та № ДН1827/249/АВ/МГ-ФС/717, оскільки оскаржувані постанови не відповідають критеріям правомірності, визначених частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та є протиправними.

5.10. Зважаючи на те, що ГУ Держпраці в Дніпропетровській області проведено інспекційне відвідування поза межами наданого доручення Державної служби України з питань праці від 09.08.2018 № 3828/4/4.1-3в-18, порушено процедуру проведення інспекційного відвідування та пункту 7 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509, суд дійшов висновку, що вказані порушення нівелюють правові наслідки спірних постанов, у зв`язку з чим останні підлягають скасуванню.

5.11. Беручи до уваги визнання протиправними та скасування в судовому порядку постанов ГУ Держпраці від 20.11.2018 № ДН1827/249/АВ/ІП-ФС/716 та № ДН1827/249/АВ/МГ-ФС/717 про накладення штрафів на позивача, ТОВ «ДІЄСА» звернувся із заявою б/н від 08.09.2020 до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Дніпра щодо списання коштів, за результатами розгляду якого останнє листом № 03-06-10/1471 від 21.09.2020 повідомило позивача про необхідність доопрацювання документів згідно Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ від 03.08.2011 № 845 (далі - Порядок № 845). 

5.12. Керуючись Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом МФУ 03.09.2013 № 787 (далі - Порядок № 787) для отримання подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів в розмірі 619   239,30 грн., сплачених ТОВ «ДІЄСА» позивач звернувся до Державної казначейської служби України та Управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області із заявою від 06.10.2020 щодо повернення грошових коштів в сумі 619   239,30 грн., сплачених до бюджету.
5.13. Державною казначейською службою України листом від 03.12.2020 №05-06-06/21819 у відповідь на заяву Позивача від 06.10.2020, з посиланням на розгляд питання про стягнення із Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області сплаченого судового збору у розмірі 10   353,60 грн. у справі №640/21178/18, у зв`язку з ненаданням оригіналу виконавчого документа повідомлено про відсутність підстав для безспірного списання коштів.

5.14. Згідно отриманого від ГУ ДКС України у Дніпропетровській області листа № 04-06-06/13491 від 04.11.2020 пакет документів повернуто позивачеві без виконання у зв`язку з відсутністю в рішенні Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.06.2020 у справі № 640/21178/18 зобов`язання щодо стягнення або повернення суми у розмірі 619   239,30 грн. на користь ТОВ «ДІЄСА».

5.15. Від ГУ Держпраці позивачем за результатами розгляду звернення від 06.10.2020 було отримано лист № 7414-16/04 від 05.11.2020, в якому відповідач 1 зазначив про відсутність даних, що підтверджують перерахування коштів до бюджету, а також посилаючись на те, що управління не є одержувачем коштів, сплачених позивачем на виконання постанов від 20.11.2018 № ДН1827/249/АВ/ІП-ФС/716 та № ДН1827/249/АВ/МГ-ФС/717 про накладення штрафів, які в подальшому були скасовані судом.

5.16. ТОВ «ДІЄСА» повторно звернулося з листом № 28/12-20 від 28.12.2020 до Державної казначейської служби України з проханням про повернення ТОВ «ДІЄСА» грошових коштів у безготівковій формі у розмірі 619   239,30 грн. на вказаний у зверненні рахунок згідно Порядку № 787, за результатами розгляду якого листом ДКС України №5- 06-06/1994 від 26.01.2021 фактично було відмовлено у повернені коштів, з посиланням на Порядок казначейського обслуговування не бюджетних рахунків клієнтів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 770 від 21.07.2014.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

6. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі № 910/1904/20 залишено без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 у справі № 910/1904/20 залишено без змін.

7. Суд апеляційної інстанції вказав, що витрати понесені ТОВ «ДІЄСА» є такими, що стягнуті на підставі виконавчих документів, які в подальшому було скасовано в судовому порядку, за своєю правовою природою є шкодою, яка завдана ТОВ «ДІЄСА» діями ГУ Держпраці.

8. Також, апеляційний суд визнав доцільним твердження суду першої інстанції про те, що відсутність в матеріалах справи доказів неправомірності дій державної виконавчої служби під час виконання своїх обов`язків, оскарження ТОВ «ДІЄСА» дій державного виконавця в частині визначення виконавчих зборів та витрат виконавчого провадження і покладення обов`язку з їх сплати на позивача, зважаючи на настання факту скасування постанов ГУ Держпраці про накладення штрафу після закінчення виконавчих проваджень № № 58435898, 58189007 внаслідок їх фактичного виконання ТОВ «ДІЄСА», не спростовує факту завдання позивачеві майнової шкоди, в тому числі витрат, пов`язаних з виконавчим провадженням.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

9. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 та  постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 у справі №910/1904/20, ГУ Держпраці звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових рішень, з вимогою прийняти у цій справі нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

10. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 910/1904/20 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.09.2021.

11. Ухвалою Верховного Суду від 12.10.2021, касаційну скаргу залишено без руху у відповідності з положенням статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали.

12. 10.11.2021 на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги разом із зазначенням підстав касаційного оскарження відповідно вимог статті 290 ГПК України та доказами направлення копії касаційної скарги іншим учасникам справи, листом з описом вкладення.

13. Ухвалою Верховного Суду від 30.11.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 910/1904/20 за касаційною скаргою ГУ Держпраці у Дніпропетровській на рішення Господарського суду м. Києва від 04.02.2021 та постанову  Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2021.
Судове засідання призначено на 11.01.2022 об 11:45.
Витребувано з Господарського суду м. Києва та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи № 910/1904/20, інше.

14. 23.12.2021 до Верховного Суду від ТОВ «ДІЄСА» надійшов Відзив на касаційну скаргу з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

15. З урахуванням положень Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (зі змінами), Верховний Суд дійшов висновку за можливе розглянути справу № 910/1904/20 у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для забезпечення можливості реалізації учасниками справи відповідних процесуальних прав. 

16. Суд констатує, що до визначеної дати проведення судового засідання (11.01.2022) від учасників справи не надійшло обґрунтованих заяв чи клопотань пов`язаних з рухом касаційної скарги, в т.ч. про перерву чи відкладення розгляду справи, що унеможливило б розгляд справи у судовому засіданні 11.01.2022.

17. Представник ТОВ «ДІЄСА» у судовому засіданні 11.01.2022 проти вимог та доводів касаційної скарги ГУ Держпраці заперечив з підстав, викладених у Відзиві. Просив Суд рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 та  постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 у справі №910/1904/20 залишити без змін.

18. Інші учасники провадження у справі, зокрема ГУ Держпраці, у судове засідання повноважених представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників учасників судового процесу, які не з`явились. 

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника 
(ГУ Держпраці)

19. В обґрунтування  вимог касаційної скарги заявник зазначає, про неправильне застосування судами попередніх інстанцій статей 1173, 1174 ЦК України за відсутності висновку Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах.

Доводи позивача
(ТОВ «ДІЄСА»)

20. Позивач у відзиві доводить:

20.1. Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07.06.2019 у справі № 640/21178/18 встановлено та не потребує доказуванню протиправність дій ГУ Держпраці у Дніпропетровській області при проведенні інспекційного відвідування, що призвели до безпідставного понесення матеріальної шкоди позивачем та є обов`язковим елементом відшкодування шкоди потерпілій особі;

20.2. Розмір матеріальної шкоди, яку понесло ТОВ «ДІЄСА» становить 619   239,30 грн., що підтверджено документально;

20.3. Матеріальна шкода завдана ТОВ «ДІЄСА» внаслідок протиправних дій та рішень ГУ Держпраці у Дніпропетровській області.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

21. Відповідно до вимог частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини 1 статті 310, частиною 2 статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

22. Стаття 11 ЦК України встановлює, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

23. За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

24. Згідно із частиною 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до частини другої цієї ж статті збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

25. Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової шкоди передбачені у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

26. Відповідно до положень статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

27. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

28. Суб`єктами відповідальності, відповідно до статті 1173 ЦК України є органи державної влади або місцевого самоврядування.

29. Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України

30. Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

31. Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

32. Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

33. Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України.

33.1. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії.

33.2. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 

33.3. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

34. Дії (бездіяльність) Відповідача 1, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (статті 11 ЦК України).

35. Незаконними діяннями органів державної влади, органів влади Автономної республіки Крим, органів місцевого самоврядування є діяння, які суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснені поза межами компетенції вищезазначених органів. Незаконність рішення, дії чи бездіяльності завдавача шкоди повинна бути доведена.  
Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду від 23.12.2019 у справі № 914/1221/17.
36. Відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

36.1. Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

36.2. Згідно з частиною 1 статті 260 Кодексу законів про працю України державний нагляд за додержанням законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці здійснюють, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

36.3. За визначенням пункту 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

36.4. Згідно з пунктом 7 Положення № 96 Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №100, територіальним органом Держпраці на території м. Дніпра та Дніпропетровської області є Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області (у цій постанові - ГУ Держпраці).

36.5. Згідно з Положенням про Головне управління Держпраці, затвердженого наказом Держпраці від 03.08.2018 №84, ГУ Держпраці є територіальним органом Державної служби України з питань праці та відповідно їй підпорядковується.

36.6. Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно пунктом 2 якого державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

37. Дії (бездіяльність) ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, внаслідок яких (якої) було завдано шкоди, є основним предметом доказування та, відповідно встановлення у цій справі, оскільки відсутність такого елемента делікту свідчить про відсутність інших складових цієї правової конструкції та відсутність самого заподіяння шкоди як юридичного факту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки (статті 11 ЦК України).
38. Як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.09.2019 у справі № 640/21178/18, яке набрало законної сили, встановлено протиправність винесення ГУ Держпраці постанов від 20.11.2018 № ДН1827/249/АВ/ІП-ФС/716 та № ДН1827/249/АВ/МГ-ФС/717 про накладення на ТОВ «ДІЄСА» штрафу в загальній сумі 562   173,00 грн. внаслідок порушення процедури проведення інспекційного відвідування та порядку накладення штрафу. 

39. Судом встановлено, що ГУ Держпраці в Дніпропетровській області проведено інспекційне відвідування поза межами наданого доручення Державної служби України з питань праці від 09.08.2018 № 3828/4/4.1-3в-18, порушено процедуру проведення інспекційного відвідування та пункту 7 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509. 
За висновком суду, вказані порушення нівелюють правові наслідки спірних постанов, у зв`язку з чим останні підлягають скасуванню.

40. В цьому випадку, судами попередніх інстанцій правомірно встановлено преюдиційність рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.09.2019 у справі № 640/21178/18 та застосовано приписи статті 75 ГПК України. 

41. Правила статей про деліктну відповідальність державних органів та їх посадових осіб мають в першу чергу застосовуватися у взаємозв`язку з положеннями Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та головне принципами верховенства права та справедливості і саме таких зв`язок прослідковується у міркуваннях судів та при застосуванні ними правових норм.
41.1. Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

41.2. При цьому відповідно до положень статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

42. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено:

42.1. 20.11.2018 ГУ Держпраці прийняло постанови про накладення штрафу, а саме: №ДН1827/249/АВ/ІП-ФС/716 про накладення на ТОВ «ДІЄСА» штрафу у розмірі 3   723,00 грн. та №ДН1827/249/АВ/МГ-ФС/717 про накладення на ТОВ «Дієса» штрафу у розмірі 558   450,00 грн.

42.2. У зв`язку з несплатою ТОВ «ДІЄСА» вказаних вище штрафів в добровільному порядку звернулось до Печерського РВ ВДВС у м. Києві ГТУЮ м. Києва з постановами № ДН1827/249/АВ/ІП-ФС/716 та № ДН1827/249/АВ/МГ-ФС/717 від 20.11.2018 для примусового виконання.

42.3. 15.04.2019 платіжними дорученнями № 00250322 від 15.04.2019 на суму 4   595,30 грн. та від 15.04.2019 № 00250321 на суму 614   644,00 грн. ТОВ «ДІЄСА» з метою виконання постанов державного виконавця від 11.04.2019 на депозитний рахунок ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві було перераховано грошові кошти в загальній сумі 619   239,30 грн. (562   173,00 грн. (штрафи) + 57   066,30 грн. (загальна сума виконавчого збору та витрат виконавчого провадження) з метою закриття виконавчих проваджень.

43. Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

44. Вказані у пункті 42 цієї Постанови витрати є такими, що стягнуті на підставі виконавчих документів, які в подальшому було скасовано в судовому порядку, за своєю правовою природою є шкодою, яка завдана ТОВ «Дієса» діями ГУ Держпраці.

45. Рішення державного органу (в цьому випадку ГУ Держпраці), скасовані в результаті їх оскарження в адміністративному порядку як незаконні, є першопричиною та наслідком вимушених витрат позивача, зокрема, як то виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. При цьому згідно з статтями 1166, 1173, 1174 ЦК України скасування незаконного рішення дає право на відшкодування збитків незалежно від наявності вини органу, який виніс таке рішення.

46. Таким чином розмір заявленої ТОВ «ДІЄСА» до стягнення з ГУ Держпраці суми збитків є доведеним.

47. Враховуючи викладене вище, а також встановлені судами попередніх інстанцій обставини, колегія суддів дійшла висновку про правильність висновків судів попередніх інстанцій щодо застосування приписів статей 1166, 1173, 1174 ЦК України за підстав встановлення  елементів складу правопорушення (пункт 34 цієї Постанови): безпосереднього причинного зв`язку між шкодою і неправомірними діями особи, що її завдала (у цьому випадку - діями ГУ Держпраці), а також виникнення шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями ГУ Держпраці (прийняття протиправних постанов, які в подальшому було скасовано судом) і заподіяння ним шкоди.

48. Колегія суддів вважає, що відповідальною перед потерпілим за шкоду, завдану органами державної влади, їх посадовими та службовими особами, відповідно до наведених вище положень ЦК України, та відповідачем у справі є держава, яка набуває і здійснює свої цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
Таким органом у цій справі є ГУ Держпраці, як особа, що прийняла неправомірні рішення, та Казначейська служба, яка здійснює списання коштів з державного бюджету на підставі рішення суду.
В частині такого висновку, колегія суддів також звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду  у  справі № 920/715/17.

49. Відтак позивачем вірно визначено суб`єктний склад цього спору, а доводи скаржника в цій частині є безпідставними та необґрунтованими.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

50. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

51. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (стаття 309 ГПК України).

52. Доводи касаційної скарги ГУ Держпраці  не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанції.

53. Колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги ГУ Держпраці у Дніпропетровській області, необхідність залишити рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 та  постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 у справі № 910/1904/20 без змін, як таких, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судові витрати

54. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги ГУ Держпраці у Дніпропетровській області та залишенням без змін оскаржених судових рішень, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2021 та  постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 у справі №910/1904/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          В.Я. Погребняк 

Судді                                                                                                    В.В. Білоус

К.М. Огороднік