ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 696/941/21                                                       Головуючий у І інстанції - Білопольська Н.А.
                                                                                                                       Суддя-доповідач - Губська Л.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 грудня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          Головуючого судді:                                                            Губської Л.В., 
          суддів:                                                                                Епель О.В., Степанюка А.Г.,
          за участю секретаря                                                            Кондраток А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2021 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
                                                            В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову серії 1АВ № 02392661 від 12.09.2021 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 122 КУпАП
В обґрунтування позову зазначила, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП. Позивач звертає увагу, що інспектором не вказано, в межах якого дорожнього знака відбулось перевищення швидкості, не зазначено, в якому населеному пункті було виявлено правопорушення, не зафіксовано назву населеного пункту, вулицю або будь-які орієнтири, не зафіксована зона дії знаків 5.45, 5.47 або 5.46, 5.48. Також наголошує, що згідно з даною постановою, водієм транспортного засобу TOYOTA RAV4, держаний номерний знак НОМЕР_1 , зазначено ОСОБА_1 , тоді як на відеодоказі чітко відображено, що цим транспортним засобом керувала не вона, позаяк сиділа на пасажирському місці.
Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2021 року у задоволені адміністративного позову відмовлено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 142 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративну відповідальність та правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, несе відповідальна особа - фізична особа, за якою зареєстровано транспортний засіб. По-друге, оскаржувана постанова містить відомості про місце вчинення правопорушення, та надані відповідачем докази відповідають вимогам чинного законодавства України та відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати  та постановити нове, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було враховано той факт, що відзив на позовну заяву з додатками буд направлений суду лише 20.10.2021, тобто з пропущенням терміну подачі, а тому суд, відмовляючи у задоволені позову не міг керуватись наданими відповідачем доказами, а тому в даному випадку відповідачем порушено вимоги ст. 72 КАС України щодо виконання обов`язку доказування правомірності свого рішення, не надано належних та допустимих доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, що у свою чергу не дає встановити  винність позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони до суду не прибули, при цьому від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її  участі, тому, відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України, справу розглянуто у письмовому провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що 12.09.2021 інспектором поліції складена постанова серії 1АВ №02392661 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, якою до позивача за порушення пп. «б» п. 12.9 Правил дорожнього руху України застосовано передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700, 00 грн.
Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 12.09.2021 о 18 год 20 хв, за адресою: М30 Стрий-Умань-Дніпро-Ізварине, 404 км. + 377 м., особа, яка керувала транспортним засобом TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 57 км/год.
Зазначена постанова є предметом цього позову, оскільки позивач вважає її протиправною.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.
Так, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
У статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу, у з`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
В свою чергу, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Так, згідно з ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на 50 кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.
До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин.
Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України), відповідно до пункту 1.1 яких вони відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно п.п. «б» п. 12.9 ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Колегія суддів, дослідивши матеріали фото- та відео-фіксації (копія носія наявна в матеріалах справи), погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірна постанова винесена інспектором Департаменту патрульної поліції П`ятаковим М.С. на підставі інформаційних файлів за результатами автоматичної фіксації подій з ознаками адміністративного правопорушення, отриманих в електронному вигляді із системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі. Правопорушення зафіксовано технічним засобом Каскад 053-1120.
Комплекс фото/відео фіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху КАСКАД отримав сертифікат перевірки типу № UA.TR.001 5-19 Rev.2, що дійсний в період з 17.09.2020 по 14.01.2029.
Також за результатами експертизи отримано позитивний експертний висновок про відповідність комплексу КАСКАД вимогам нормативних документів з технічного захисту інформації.
Таким чином, комплекси автоматичної фото/відео фіксації порушень правил дорожнього руху КАСКАД, як складова частина Системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, пройшли необхідні тестування та мають дозвільні документи на їх використання.
Перевищення встановлених обмежень швидкості руху автомобілем TOYOTA RAV4, державний номерний знак НОМЕР_1 , зафіксовано на трьох фотокартках із зображенням транспортного засобу та відеозаписі правопорушення, які отримані за результатами автоматичної фіксації правопорушення.
На фотознімках міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля.
Крім того, у фото-відеозаписі правопорушення містяться посилання на географічні координати N49.204127 Е28.604424.
Колегія суддів не приймає доводи позивача про те, що суд першої інстанції не мав права приймати відзив на позовну заяву та додатки до нього, оскільки він поданий поза межами встановлено строку, з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі було відкрито 06.10.2020 та надано п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для надання відзиву на позовну заяву.
19.10.2021 на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшло клопотання від відповідача про перенесення розгляду справи та надання додаткового часу для направлення відзиву, яке обґрунтовано тим, що копію позовної заяви отримано ним лише 13.10.2021, а судове засідання призначено на 20.10.2021, тобто відзив на позовну заяву разом із диском, на якому  зафіксовано факт вчинення правопорушення фізично не може бути доставлений у визначений термін.
26.10.2021на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву з додатками.
Колегія суддів звертає увагу, що позивачем було подано відповідь на відзив, в якому остання не заперечувала проти його долучення до матеріалів справи, а заперечувала по суті позовних вимог.
Статтею 142 КУпАП передбачено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
При цьому, відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених ст. 2793 цього Кодексу (ст. 142 ч. 3 КУпАП).
В свою чергу, згідно ст. 2793  КУпАП, відповідальна особа, зазначена у ч. 1 ст. 142 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили, якщо: ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу; особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Аналогічна норма закріплена в розділі III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС №13 від 13.01.2020.
Таким чином, КУпАП чітко регламентований порядок звільнення власника транспортного засобу від відповідальності за порушення правил ПДР України, в разі передачі автомобіля третім особам, проте, позивач не посилається на факт вчинення дій, які необхідно вчинити для звільнення його від відповідальності.
Як вбачається з витягу Інформаційного порталу Національної поліції України власником транспортного засобу TOYOTA RAV4, номерний знак НОМЕР_1 є позивач, а тому вона несе відповідальність за порушення ПДР. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи та надано належну оцінку дослідженим доказам.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Кам`янського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий-суддя:                                                                                Л.В. Губська

Судді:                                                                                                    О.В. Епель

                                                                                                              А.Г. Степанюк