ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/11285/21                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко А.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 січня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                              Кучми А.Ю., 
суддів                                                  Аліменка В.О., Безименної Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку,-

В С Т А Н О В И Л А :

Приватне акціонерне товариство «Укргідроенерго» звернулося до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати висновок відповідача від 27.07.2021 за результатами моніторингу закупівлі: ДК 021:2015 код 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація, Капітальний ремонт гідроагрегату Г-1 (капітальний ремонт гідрогенератора та гідротурбіни) Київської ГЕС філії «Каскад Київських ГЕС і ГАЕС» ПрАТ «Укргідроенерго»), інформація міститься за адресою в мережі Інтернет (https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2021-04-21-003723-a).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу.
Суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи невиконання умов ухвали про залишення позовної заяви без руху, позов підлягає поверненню на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно та неповно досліджено докази і встановлено обставини у справі та порушено норми процесуального права. Зокрема, апелянт наголошує, що він усунув недоліки зазначені в ухвалі суду про залишення позовної заяви без руху у законодавчо визначений спосіб. Вказує, що позивачем не було пропущено строк звернення до суду, оскільки тривала процедура досудового врегулювання спору.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а ухвалу суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем подано адміністративний позов до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування висновку.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху з наданням позивачеві десятиденного строку для усунення його недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням інших поважних причин його пропуску з наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів.
06.10.2021 засобами поштового зв`язку від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду.
Вказана заява про поновлення строку звернення до суду мотивована тим, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то для звернення до суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги. Якщо ж рішення суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду скарги позивача не було прийнято та (або) вручено позивачу у встановлені строки, то для звернення до суду встановлюється шестимісячний строк.
Позивач також зазначив, що 11.08.2021 скористався правом на подання заперечень на висновок відповідача, що ототожнює з досудовим порядком вирішення спору, а до суду з цим позовом звернувся лише 10.09.2021 у зв`язку з отриманням відповіді від відповідача 30.08.2021.
Суд першої інстанції дослідивши заяву про поновлення строку звернення до суду та матеріали справи, не вбачає у повідомлених позивачем обставинах поважних причин пропуску строку звернення до суду, тому наявні підстави для повернення позовної заяви згідно пунктів 1 та 9 ч.4 ст.169 КАС України.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.
Так, частиною першої цієї статті передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина друга статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
В силу вимог частини другої статті 123 Кодексу, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень (частина четверта статті 122 Кодексу).
Як слідує з матеріалів справи предметом спору є висновок відповідача за результатами моніторингу закупівлі № UA-2021-04-21-003723-a, який оприлюднений 27.07.2021.
Відповідно до частини десятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі», яка є спеціальною нормою у вказаних правовідносинах, у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду. Замовник зазначає в електронній системі закупівель про відкриття провадження у справі протягом наступного робочого дня з дня отримання інформації про відкриття такого провадження та номер такого провадження.
Таким чином, кінцевим строком оскарження висновку було 10.08.2021, у той час як позивач звернувся з цим позовом до суду засобами поштового зв`язку 10.09.2021, про що свідчить конверт, в якому надійшов позов, тобто з порушенням строку, встановленого статтею 8 Закону України «Про публічні закупівлі».
Частина восьма статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» регламентує саме право, а не обов`язок, звернутися до органу державного фінансового контролю за роз`ясненням змісту висновку та його зобов`язань. Позивач зазначеним правом скористався.
Позивач також скористався правом на подання заперечень, проте зазначив, що відповідачем не було надано жодної інформації щодо результатів розгляду заперечень та лише 30.08.2021 позивачем отримано лист відповідача від 20.08.2021 № 003100-14/10689-2021, відповідно до змісту якого позивача повідомлено про те, що порушення не були усунуті.
Разом з тим, у повідомлених позивачем підставах пропуску строку звернення до суду судом не встановлено поважних причин його пропуску, а використане позивачем право досудового порядку вирішення спору не впливає на імперативно встановлену вимогу частини десятої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» протягом 10 робочих днів з дня оприлюднення спірного висновку оскаржити його до суду.
Досудовий порядок вирішення спору в розумінні вимог Закону України «Про публічні закупівлі» не є обов`язковим у спірних правовідносинах, а посилання позивача як на підставу для поновлення строку звернення до суду момент, коли позивач об`єктивно дізнався про наявність порушеного права, тобто з 30.08.2021 дата отримання товариством листа відповідача, не є достатніми та вагомими причинами пропуску строку звернення до суду. 
У той же час, жодних документальних доказів отримання вказаного листа саме 30.08.2021 не надано, а штамп вхідної кореспонденції не є доказом фактичного отримання листа, а фіксує лише факт його реєстрації, а не надходження (отримання). 
В силу частини восьмої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник має право протягом трьох робочих днів з дня оприлюднення висновку одноразово звернутися до органу державного фінансового контролю за роз`ясненням змісту висновку та його зобов`язань, визначених у висновку.
Протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення органом державного фінансового контролю висновку замовник оприлюднює через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку, або аргументовані заперечення до висновку, або інформацію про причини неможливості усунення виявлених порушень.
Тобто, Закон України «Про публічні закупівлі» встановлює скороченні строки: 3 робочі дні дня звернення за роз`ясненнями, 5 робочий днів для подання заперечень і 10 робочих днів для звернення до суду. Всі ці строки відраховуються від дати оприлюднення висновку.
Разом із тим, позивач звернувся за роз`ясненнями, що фактично є його запереченнями на оскаржуваний висновок відповідача лише 11.08.2021 вже з порушенням встановлених Законом України «Про публічні закупівлі» строків, як на звернення за роз`ясненнями, так і на подання заперечень і звернення до суду.
Позивачем в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду не зазначено про наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів для своєчасного подання позовної заяви до суду в межах встановлених законом строків, які б були об`єктивними та не залежали від волевиявлення сторони.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що встановлені Законом України «Про публічні закупівлі» строки звернення до суду є спеціальними і скороченими з урахуванням специфіки вказаних правовідносин.
Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє юридичній визначеності у публічно-правових відносинах. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності у публічно-правових відносинах.
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгі»).
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, п. 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
У рішенні «Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії» Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, п. 33).
Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Більше того, поняття «особа повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
За таких обставин, оскільки позовна заява в частині заявлених позовних вимог, а також заява про поновлення строку звернення до суду не містять належних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду, тому, у взаємозв`язку з визначеними в частині другій статті 123 Кодексу вимогами, наявні правові підстави для повернення позовної заяви.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви є обґрунтованою, тому відсутні підстави для її скасування та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 14.01.2022.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                              Н.В. Безименна