Ухвала    
 
20 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 584/910/17
провадження № 61-732ск22
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Матішинцем Василем Васильовичем, на постанову Сумського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року у справіза позовом ОСОБА_1 до Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, про визнання права власності на земельну ділянку,
 
ВСТАНОВИВ:
 
09 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання права власності на земельну ділянку.
Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 27 вересня 2017 року, з урахуванням ухвали Путивльського районного суду Сумської області від 26 березня 2018 року про виправлення описки, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності на земельну ділянку, площею 2,95 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ІІІ - СМ № 024747 від 15 грудня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян за № 300.
Постановою Сумського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року рішення Путивльського районного суду Сумської області від 27 вересня                    2017 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Сумській області про визнання права власності на земельну ділянку відмовлено.
06 січня 2022 року ОСОБА_1 подав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу напостанову Сумського апеляційного суду від 21 грудня 2021 рокуу вказаній цивільній справі.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з наступних підстав.
До касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 280,00 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору 
у встановленому розмірі. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до   суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Зі змісту оскаржених судових рішень вбачається, що у цій справі заявлено вимогу майнового характеру, а саме позивач,  звернувшись до суду у серпні 2017 року, просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 2,95 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новослобідської сільської ради Путивльського району Сумської області відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ІІІ - СМ № 024747 від 15 грудня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю громадян за № 300.
 
Отже, предметом позову в даній справі є визнання права власності на нерухоме майно.
 
Відповідно до висновку, викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 серпня 2020 року в справі № 910/13737/19, судовий збір за подання до суду позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначаються з урахуванням вартості спірного майна, як у спорі майнового характеру.
 
За подачу касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. 
 
Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
 
Для визначення розміру судового збору, який підлягає сплаті за подачу касаційної скарги, має значення ціна вимог майнового характеру. 
 
Оскільки з тексту судових рішень та матеріалів касаційного провадження неможливо встановити вартість спірного майна, яке є предметом позову, то заявнику необхідно надати суду документи, що визначають вартість майна та, у разі необхідності, доплатити відповідну суму судового збору, яка має бути перерахована до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду відповідний документ.  
 
Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу скаргу  ОСОБА_1 , яка подана представником - адвокатом Матішинцем Василем Васильовичем, на постанову Сумського апеляційного суду від 21 грудня 2021 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                   Є. В. Коротенко