Ухвала
28 січня 2022 року
м. Київ 
справа № 201/10184/20
провадження № 61-1163ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 
від 07 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою та зобов`язання знесення об`єкту самочинного будівництва,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою та зобов`язання знесення об`єкту самочинного будівництва, відмовлено.
 
17 січня 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Жовтневого районного суду 
м. Дніпропетровська від 07 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просили скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження. 
У касаційній скарзі заявники заявили клопотання про поновлення строку подачі касаційної скарги. 
Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні                  в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення          у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - 
у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Однак, заявниками не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що апеляційним судом було порушено порядок вручення сторонам копії цього судового рішення, передбачений статтею 272 ЦПК України, не надано доказів того, що апеляційний суд своєчасно не направив копію повного тексту постанови заявникам, та про обставини, що об`єктивно перешкоджали отримати вказане судове рішення і подати касаційну скаргу в передбачений ЦПК України строк. 
Також заявники не надали жодного доказу на підтвердження дати отримання копії постанови Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року.
Оскільки належних доказів порушень апеляційним судом порядку направлення копій постанови учасникам справи та доказів дати отримання ними оскаржуваної постанови, заявники не надали, касаційну скаргу необхідно залишити без руху відповідно до вимог частини третьої статті 393 ЦПК України та надати особі строк для подання відповідних доказів.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. 
Також касаційна скарга не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду у зв`язку з наступним.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що                    у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга  ОСОБА_1 , ОСОБА_2  не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так у касаційній скарзі заявники посилаються на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України та на пункт 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, як на підставу касаційного оскарження.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу.
Однак, у касаційній скарзі не вказані постанови Верховного Суду,в яких викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, а лише є посилання на постанови Пленуму Верховного Суду України та постанови Верховного суду України.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про поновлення строку подачі касаційної скарги відмовити.
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 
від 07 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 08 грудня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць