УХВАЛА
Іменем України
16 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 766/1405/19
провадження № 61-19886ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., 
Червинської М. Є.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах, яких діє ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності у порядку поділу майна та визнання майна особистою приватною власністю, 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником яких є ОСОБА_6 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності у порядку поділу майна та визнання майна особистою приватною власністю.
 
На обґрунтування позову зазначала, що 21 листопада 2015 року між нею та ОСОБА_7 був зареєстрований шлюб. До реєстрації шлюбу, з вересня 
2012 року, вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживаючи разом у квартирі АДРЕСА_1 . З вересня 2014 року по грудень 2014 року вони разом проживали у квартирі АДРЕСА_2 .
12 грудня 2014 року ними була придбана квартира за адресою: 
АДРЕСА_3 , яка була оформлена на ім`я ОСОБА_7 , а з 
14 грудня 2014 року вона разом з ОСОБА_7 перевезли особисті речі та побутову техніку. Пошуком квартири та оформленням договору купівлі-продажу вказаної квартири займалася вона особисто. Пізніше займалась організацією проведення ремонтних робіт у квартирі та облаштування її меблями, побутовою технікою.
Придбаний за час перебування у шлюбі, 12 серпня 2017року, автомобіль HYUNDAI ACCENT, державний номерний знак НОМЕР_1 , належить їй на праві особистої приватної власності, оскільки вказаний транспортний засіб був придбаний для задоволення її особистих потреб, оскільки ОСОБА_7 протягом усього сумісного подружнього життя мав у власності інший автомобіль.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на квартиру АДРЕСА_4 , яка була придбана під час фактичних шлюбних відносин.
Спадщину після смерті ОСОБА_7 крім неї прийняли мати спадкодавця ОСОБА_3 та його неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 просила встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_7 із 02 серпня 2014 року до 21 листопада 2015 року; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини трикімнатної квартири, загальною площею 67,9 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 ; визнати за ОСОБА_1 право особистої власності на автомобіль HYUNDAI ACCENT, 
2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузов) НОМЕР_2 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 
2021 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду 
від 02 грудня 2021 року, у задоволенні позовувідмовлено.
06 грудня 2021 року до Верховного Суду подано касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 24 грудня 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: доплати судового збору із урахуванням вартості спірного майна та надання суду обґрунтування його розміру.
У січні 2022 року до Верховного Суду надійшла заява представника 
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , про усунення недоліків касаційної скарги до якої додано квитанцію від 17 січня 2022 року № 0.0.2421038395.1 про доплату судового збору у розмірі 5 433,70 грн. Обґрунтовуючи розмір сплаченого судового збору, заявник зазначає, що відповідно до звіту про оцінку майна 
від 17 січня 2022 року вартість спірної квартири становить 497 870,00 грн та висновку експерта від 12 січня 2022 року № 8 вартість спірно автомобіля становить 220 410,06 грн.
Таким чином недоліки касаційної скарги представника ОСОБА_1 - 
ОСОБА_2 , усунено.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
За змістом пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови

 
Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою з таких підстав.
Судами встановлено, що 12 грудня 2014 року ОСОБА_7 придбав у власність трикімнатну квартиру 
АДРЕСА_4 , що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 12 грудня 2014 року. Право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12 грудня 2014 року.
21 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про що складено відповідний актовий запис № 556.
Згідно з актом від 04 січня 2019 року, складеним членами 
ОСББ «Покришева 14-А», затвердженого головою правління ОСОБА_1. проживає в квартирі АДРЕСА_4 з грудня 
2014 року по теперішній час.
Як вбачається із посвідчення особи моряка серії НОМЕР_3 , ОСОБА_7 працював моряком, у зв`язку з чим перебував у довготривалих відрядженнях за кордоном, а саме: з 06 березня 2012 року по 18 липня 2012 року; з 25 жовтня 2012 року по 05 квітня 2013 року; з 28 серпня 2013 року по 09 листопада 
2013 року; з 10 грудня 2013 року по 21 квітня 2014 року; з 16 червня 2014 року по 20 жовтня 2014 року; з 22 лютого 2015 року по 14 липня 2015 року; 
з 23 листопада 2015 року по 18 березня 2016 року; з 20 липня 2016 року по 
30 листопада 2016 року; з 08 квітня 2017 року по 07 серпня 17 року; з 11 серпня 2017 року по 11 жовтня 2017 року; з 07 грудня 2017 року по 06 квітня 2018 року.
З виписки по надходженню по картці/рахунку НОМЕР_4 і додатковим рахункам договору за період з 01січня 2015 року по 31 жовтень 2018 року вбачається, що ОСОБА_1 отримувала заробітку плату ОСОБА_7 з березня 2015 року по квітень 2018 року. Заробітна плата ОСОБА_7 за період з 01 січня 2015 року по 31 жовтня 2018 року середньому складала 
5 000,00 доларів США за один місяць перебування в рейсі.
ОСОБА_1 працює в Херсонському політехнічному коледжі Одеського національного політехнічного університету на посаді викладача з 01 вересня 2005 року по теперішній час, що підтверджується довідкою від 30 листопада 2018 року № 01-8/563.
Згідно з довідками про доходи, заробітна палата ОСОБА_1 за 2012 рік склала 43 591,18 грн, за 2013 рік - 47 273,23 грн, за 2014 рік - 34 764,57 грн, за 2015 рік - 40 839,82 грн, за 2016 рік - 18 854,00 грн, за 2017 рік - 14 376,00 грн.
На підтвердження обставин, зазначених в позові ОСОБА_1 надала договори та квитанції на придбання меблів, столу комп`ютерного, стінки модульної, кухні, матрацу датовані 2015 роком, що свідчить про те, що предмети домашнього вжитку були придбані подружжям після реєстрації шлюбу.
Допитані в судовому засіданні як свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та ОСОБА_13 підтвердили обставини зазначені позивачем ОСОБА_1 в позовній заяві.
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Херсонським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області року складено відповідний актовий запис № 1168.
Після його смерті відкрилась спадщина на належне спадкодавцю майно, у тому числі на квартиру АДРЕСА_4 .
Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 до нотаріальної контори звернулася: ОСОБА_1 , мати спадкодавця - ОСОБА_3 , 
ОСОБА_6 , в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
На підставі вказаних заяв приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О. О. відкрита спадкова справа № 26/2018.
Звернувшись до суду з вимогою про встановлення факту проживання з ОСОБА_7 з 02 серпня 2014 року по 21 листопада 2015 року однією сім`єю, визнання права власності на 1/2 частини квартири в порядку поділу квартири ОСОБА_1 зазначала, що проживали у зазначений період разом з 
ОСОБА_7 як сім`я, придбали для своєї сім`ї квартиру 
АДРЕСА_4 , здійснили в ній капітальний ремонт, придбали меблі, побутову техніку, у зв`язку з чим вважає, що спірна квартира набута під час спільного проживання і належить їм на праві спільної сумісної власності, отже вона має право на 1/2 частини нерухомого майна.
Відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
У частині четвертій статті 368 ЦК України передбачено, що майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
У постанові Верховного Суду України від 08 червня 2016 року в справі 
№ 6-2253цс15 зроблено висновок, що «за правилами статті 74 СК України (у редакції, чинній до 16 січня 2007 року) якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки або чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків. Особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. Рішення обґрунтовують належними і допустимими доказами, про що зазначають у мотивах прийнятого рішення з посиланням на конкретні факти».
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки 

 
щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналогічні по суті висновки зроблені й по застосуванню статті 74 СК України в постановах Верховного Суду (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 липня 2018 року в справі № 544/1274/16-ц (провадження № 61-22277св18), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року в справі № 490/6060/15-ц (провадження 
№61-28343св18), постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2019 року в справі 
№ 751/3021/17 (провадження № 61-10778св18).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі 
№ 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18) вказано, що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі 
№ 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_1 не довела, що постійно проживала однією сім`єю з ОСОБА_7 без реєстрації шлюбу в період з серпня 2012 року по грудень 2014 року, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Так як суди першої та апеляційної інстанцій зробили правильний висновок про відсутність підстав для задоволення позову про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, обґрунтовано вважали, що відсутні підстави для визнання право власності на 1/2 частини трикімнатної квартири, загальною площею 67,9 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 та права особистої власності на автомобіль HYUNDAIACCENT, 2013 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузов) НОМЕР_2 .
Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року та відмову у відкритті касаційного провадження у даній справі на підставі пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України, оскільки Верховний Суд уже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.
Керуючись частиною першою, пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
У Х В А Л И В :
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 23 червня 2021 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 02 грудня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в інтересах, яких діє ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання права власності у порядку поділу майна та визнання майна особистою приватною власністю, відмовити. 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     В. М. Коротун
 
А. Ю. Зайцев
 
М. Є. Червинська