Ухвала
 
25 січня 2022 року
м. Київ
 
справа № 324/1573/20
провадження № 61-19621ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 23 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради про поновлення на роботі,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила поновити її на роботі на посаді юрисконсульта Комунального закладу «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради.
 
Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 23 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року апеляційну скаргу             ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 23 червня 2021 року - без змін.
 
30 листопада 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків,  а саме - заявнику необхідно було подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу із зазначенням в ній передбаченої (передбачених) статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга, а також викласти своє прохання щодо бажаного для неї результату перегляду судового рішення в касаційному порядку згідно з повноваженнями касаційного суду, визначеними статтею 409 ЦПК України. При цьому заявнику було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 0306307838640, заявник отримала зазначену ухвалу 16 грудня 2022 року.
 
24 грудня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу на рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 23 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення місцевого суду і ухвалити нове рішення. В уточненій касаційній скарзі також наведено підстави касаційного оскарження судових рішень. Вимоги ухвали заявником виконано.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Пунктами 3, 4 частини третьої статті 411 ЦПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень ОСОБА_1 вказала, що необхідно відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2019 року у справі № 522/3864/18 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України).
Крім цього, ОСОБА_1 зазначила, що суд необґрунтовано відхилив її клопотання про допит свідків та про долучення доказів. Також суд встановив обставини, що мають суттєве значення на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Отже, касаційна скарга подана на підставі пунктів 2, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
 
ОСОБА_1 також заявила клопотання про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року.
 
Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
За змістом наведених правових норм касаційний суд може зупинити виконання лише того судового рішення, яке підлягає примусовому виконанню до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Оскаржуваною постановою апеляційного суду, виконання якої просить зупинити ОСОБА_1 , її апеляційну скаргу було залишено без задоволення, а рішення Пологівського районного суду Запорізької області від 23 червня 2021 року про відмову в задоволенні позову - без змін, тобто таке судове рішення не підлягає примусовому виконанню. Тому подане ОСОБА_1 клопотання не підлягає задоволенню.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пологівського районного суду Запорізької області від   23 червня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року.
 
Витребувати з Пологівського районного суду Запорізької області цивільну справу № 324/1573/20 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Пологівський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Запорізької обласної ради про поновлення на роботі.
 
Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 09 листопада 2021 року.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 25 лютого 2022 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко