УХВАЛА

16 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 500/918/21
адміністративне провадження № К/990/4248/22 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду                       Кашпур О.В.   перевірив касаційну скаргу Північного офісу Держаудитслужби на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі за позовом Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» до Північного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку,
В С Т А Н О В И В:
У березні 2021 року Комунальне некомерційне підприємство «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» звернулося до суду з позовом до Північного офісу Держаудитслужби та просило визнати протиправним і скасувати висновок Північного офісу Держаудитслужби від 09 лютого 2021 року за № 56 про результати моніторингу процедури закупівлі № UA-2020-09-17-011425-а, що проведена Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», в частині описаних у ньому порушень   Закону України «Про публічні закупівлі»   та зобов`язання вчинити дії на їх усунення.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року, залишеним без змін       постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року, позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано висновок   Північного офісу Держаудитслужби від 09 лютого 2021 року за №56 про результати моніторингу закупівлі №UA-2020-09-17-011425-а, що проведена Комунальним некомерційним підприємством «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», в частині описаних у ньому порушень   Закону України «Про публічні закупівлі»   та зобов`язання вчинити дії на їх усунення.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Північного офісу Держаудитслужби на користь Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» судові витрати у розмірі 2270,00 грн.
28 січня 2022 року відповідач вдруге засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року. Скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
З 08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-IХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ", яким унесено зміни до розділу 3 Глави 2 "Касаційне провадження", зокрема, щодо визначення підстав касаційного оскарження судових рішень та порядку їхнього розгляду.
Так, відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України)  учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам процесуального закону, суд установив, що у скарзі не зазначено передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку.
Доводи скаржника зводяться до тлумачення норм права, опису обставин справи та незгоди із оскаржуваними судовими рішеннями, що виключає можливість перегляду справи з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Отже, враховуючи те, що скаржником не викладено передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судових рішень у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої   статті 332 КАС України.
Керуючись статтею   248, пунктом 4 частини п`ятої статті    332 КАС України,
У Х В А Л И В:
Касаційну скаргу Північного офісу Держаудитслужби на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року у справі за позовом Комунального некомерційного підприємства «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги» до Північного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування висновку повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                                                                       О.В. Кашпур