ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 лютого 2022 року           справа №200/7721/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В.,
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр» на рішення  Донецького  окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі  №200/7721/21 (головуючий І інстанції Бєломестнов О.Ю.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

                                                        ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 283510 від 01.06.2021 року.
В обґрунтування позову зазначив, що 22.04.2021 року відповідачем в ході рейдової перевірки додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства про автомобільний транспорт, зупинено та направлено на проходження габаритно-вагового контролю транспортний засіб позивача. 
Зазначає, що перевозив сипучий вантаж, якій є нестабільним під час руху автомобіля, тому маса не є сталою у різних точках автомобіля у зв`язку з чим в даному випадку необхідно брати до уваги лише фактичну повну його масу, без врахування осьового навантаження. 
Таким чином,  результат вимірювання, здійснений відповідачем, не можна вважати достовірними, зважаючи на неможливість встановлення поточного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з відповідним вантажем.
Маса вантажу при зважуванні становить 38,95 тон при дозволеному 40 тонн, тому  маса вантажу позивача не перевищувала дозволену, тому в діях позивача відсутній склад порушення, передбачений абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
На місці проведення зважування водієві транспортного засобу не надано  даних про проходження періодичної перевірки засобами контролю, про зважувальне обладнання. При  цьому ні в акті, ні довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю, ні в розрахунку до акту, не було вказано даних зважувального обладнання.
Крім того, в акті від 22.04.2021 року відсутня інформація про ваги, за допомогою яких здійснювалося вимірювання навантаження на осі автомобіля з причепом, а також відомості про наявність періодичної повірки (метрологічної атестації) зважувального обладнання.
Рішенням Донецького  окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з судовим рішенням позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити в повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги позивача.
В обґрунтування апеляційної скарги викладені доводи, аналогічні тим, що містить позовна заява.
Також зазначає, що внаслідок відсутності відповідної Методики, визначити вагу сипучого чи рідкого вантажу по осях є технічно неможливим. Отже, у відповідача відсутні правові підстави для застосування штрафів за такі порушення з відповідним видом вантажу.
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає заяву у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
Відповідно до договору оренди транспортного засобу № 16/21 від 01.04.2021 року фізична особа підприємець ОСОБА_1 передав, а ТОВ «Регіональний центр» прийняло у строкове платне користування транспортний засіб спеціалізований вантажний-спеціалізований сідловий тягач Е, марка та модель: MAN TGX 18.440, державний реєстраційний номер: НОМЕР_1 , номер шасі: № НОМЕР_2 , рік випуску: 2009, цільове призначення предмета оренди: для використання в господарській діяльності Орендаря. Згідно п. 5.3 договір діє до 31 грудня 2021 року. Здійснення приймання-передачу транспортного засобу: марка MAN TGX 18.440 підтверджується актом приймання - передачі автотранспортного засобу в оренду від 01.04.2021 року.
Договором оренди транспортних засобів № 31/03/21-ТР від 31.03.2021 року та додатком до нього ТОВ «Донінвест Капітал» передав, а ТОВ «Регіональний центр» прийняв у строкове платне користування транспортний засіб, зокрема: спеціалізований напівпричіп-цистерна SEMI-TRAILER-SPECIALIZED Н/ПР-ЦИСТЕРНА-Е, марка ART 2, 2014 року випуску, білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 .
19.04.2021 року Східне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки видало направлення на рейдову перевірку № 011769 на підставі щотижневого графіка проведення рейдових перевірок з 19.04.2021 року по 25.04.2021 року.
Відповідно до акту Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 22.04.2021 року № 268238 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, 22.04.2021 року о 17 год. 55 хв. уповноваженими особами відповідача проведено перевірку транспортного засобу MAN TGX 18,440, номерний знак НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію   НОМЕР_5 , що належить ТОВ «Регіональний центр». У графі під час перевірки виявлено правопорушення - відсутні будь-які записи, у графі у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», абз. 15 ч.1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.
В графі Пояснення водія про причини порушень наявний підпис та позначка «с актом ознакомлен». Під актом наявні підписи водія ОСОБА_2 та посадових осіб, які провели перевірку.
Актом № 0053578 від 22.04.2021 року про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів габаритно-вагового контролю визначено, що габаритно-ваговий контроль проводиться Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки автомобіля марка MAN, модель TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп АРТ, модель АРТ 2, реєстраційний номер НОМЕР_4 ; суб`єкт, що перевіряється ТОВ «Регіональний центр»; код ЄДРПОУ 24326953; водій ОСОБА_2 ; маршрут руху із зазначенням пройденої відстані дорогами загального користування, кілометрів м. Балаклія м. Краматорськ 102 км.; повна масса, тонн нормативно допустима 40,0, фактична 38,95; осьове навантаження, тонн нормативно допустимо 11; 11; 22 фактичне - 7,3; 12,6; 6,45; 6,15; 6,45.
Довідкою про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 22.04.2021 року № 046428 визначено найменування, місце розташування пункту габаритно-вагового контролю - а/д Н-0З «Київ-Харків-Довжанський», 674 км + 499 м, водій транспортного засобу  ОСОБА_2 , автомобіль марка MAN, модель TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіп АРТ, модель АРТ 2, реєстраційний номер НОМЕР_4 . Результати вагового контролю, навантаження на осі, тонн 1) 7,3; 2) 12,6; 3) 6,45; 4) 6,15; 5) 6,45, повна маса транспортного засобу 38,95 тонн.
Додатком до акту № 268238 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 22.04.2021 року відповідачем є розрахунок плати за проїзд великовагового транспортного засобу згідно постанови КМУ від 27.06.2007 № 879. Згідно з ним платник ТОВ «Регіональний центр» мав сплатити 82,62 евро.
Відповідачем видано ТОВ «Регіональний центр» запрошення на комісію, у якому зазначено, що при здійсненні державного контролю 22.04.2021 року у транспортному засобі НОМЕР_1 були виявлені порушення законодавства про автомобільний транспорт, тому ТОВ «Регіональний центр» запрошується на розгляд справи до Східного міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки на 01.06.2021 року з 09:30 до 13:00.
Відповідачем надано до суду першої інстанції свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/1633 від 10 липня 2020 року, чинне до 10 липня 2021 року. Назва та умовне позначення- вага пересувна автомобільна типу Cheklode freeweigh, зав. № 008216. За результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ГОСТ 29329-92.
За наслідками результатом розгляду матеріалів, Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 283510 від 01.06.2021 року. За змістом постанови зазначено, що враховуючи допущення ТОВ «Регіональний центр» а/д М-03 (км. 674+499 м), 22.04.2021 року о 17:55, акт № 268238, порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» постановлено стягнути з ТОВ «Регіональний центр» адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 гривень. Строк пред`явлення документа до виконання 01.09.2021 року.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що відповідач діяв в межах повноважень і у спосіб, визначений законодавством, а також довів наявність порушення з боку позивача.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-III, відповідно до ст.6 якого державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567, п.3 якого передбачено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» встановлено, що автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Відповідно абзацу 15 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідальність за вказане порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів покладається саме на автомобільних перевізників, яким у спірних правовідносинах є позивач.
Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспортні засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування, визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 (надалі Порядок 879).
Згідно пунктів 3,4 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.
Пунктом 16 Порядку №879 встановлено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
На підставі підпунктів 4,5-1 пункту 2 Порядку 879 габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.
Згідно пункту 2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 р. № 30 (далі -  Правила №30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.
Відповідно до пункту 22.5  Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР) за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Пунктом 4 Правил №30 передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Як свідчать матеріали справи, позивач здійснював перевезення великоваговим транспортним засобом з перевищення встановлених законодавством вагових норм від 10% до 20%, при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, а саме перевищення допустимого навантаження на вісь автомобіля при нормі 11 т. встановлено 12,6 т.
Враховуючи викладене, з урахуванням вищезазначених положень законодавства та приписів статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" відповідачем правильно встановлено порушення товариством  законодавства про автомобільний транспорт  в частині перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 10% до 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.
При цьосу суд зазначає, що вимога щодо необхідності використання під час проведення габаритно-вагового контролю Укртрансбезпекою або її територіальними органами методики, затвердженої Мінекономрозвитку, яка була закріплена у пункті 19 Порядку №879, втратила чинність з 08.09.2017 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №671.
Відповідно до підпункту 2 пункту 2 Порядку №879 вимірювання (зважування) - процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу, що проводяться згідно з методикою, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Порядок не містить вказівок на необхідність встановлення кількох методик зважування у залежності від особливостей вантажу, який перевозиться. 
Тому твердження позивача про таку необхідність є безпідставними.
Наявна методика зважування, на яку посилається позивач, не передбачає виключень зі сфери її дії. 
Таким чином, позивачем не доведена неможливість її застосування при визначенні навантаження на вісь автомобіля.
Нерівномірне навантаження автомобіля внаслідок особливостей вантажу, що перевозиться (цемент), не може виправдовувати порушення вимог законодавства щодо навантаження на вісь автомобіля. Дороги загального користування зазнають негативного впливу від перевищення навантаження на ось вантажного автотранспорту незалежно від вантажу, який ним перевозиться.
Як правильно звернув увагу суд першої інстанції, пунктом 12.5 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363, передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху.
На підставі зазначеного є неприйнятими доводи позивача про зміни у навантаженні на осі автомобіля внаслідок переміщення сипучого вантажу. 
Суд зауважує, що саме позивач повинен забезпечити дотримання вимог законодавства щодо габаритів вантажу або у разі об`єктивної неможливості цього внаслідок особливостей вантажу - отримати відповідний дозвіл на проїзд негабаритних транспортних засобів.
Щодо доводів позивача про порушення відповідачем п.12, 13, 18 Порядку №879 суд зазначає наступне.
На підставі  вказаних норм Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.
Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.
Відповідачем на підтвердження застосування обладнання, яке пройшло повірку - вагів пересувних автомобільного типу Cheklode freeweigh, зав. № 008216 - надане свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки № 34-00/1633 від 10 липня 2020 року, чинне до 10 липня 2021 року.
При цьому нормативно-правові акти не містить вимог щодо обов`язкового визначення характеристик вагового обладнання в акті перевірки. 
Отже, твердження відповідача про застосування при зважуванні спірного вантажу саме вагів пересувних автомобільного типу Cheklode freeweigh, зав. № 008216 не повинно підтверджуватися певним (належними) доказами.
Присутній під час перевірки водій позивача ОСОБА_2 в вищезазначених актах не зазначав про використання несправних ваг або ненадання на його вимогу документів щодо повірки (метрологічної атестації) зважувального обладнання.
Підсумовуючи викладене суд погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність постанови Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу №177938 від 27.04.2021 року, що обумовлює відсутність підстав для її скасування.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктом 6 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями  308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр» на рішення  Донецького  окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі  №200/7721/21 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького  окружного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року у справі  №200/7721/21 - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 07 лютого  2022 року,  є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 07 лютого 2022 року.

Головуючий суддя                                                                                          І.Д. Компанієць 

Судді                                                                                                        А.А. Блохін

                                                                                                                 А.В. Гайдар