П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 березня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/20821/21	
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.
Дата і місце ухвалення 08.11.2021р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді:       Бойка А.В.,
                        суддів:     Федусика А.Г.,
                                         Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року по справі №420/20821/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила: 
– визнати протиправними дії в/ч НОМЕР_1 щодо застосування серпня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , в період з 27.09.2017 року по 28.02.2018 року включно;
– зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 27.09.2017 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 19460,74 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум;
– визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 , щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період з 01.03.2018 року по 10.06.2019 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4069,02 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
– зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати і виплатити користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 4069,02 грн. за період з 01.03.2018 року по 10.06.2019 року включно в сумі 62391,64 грн., відповідно до абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року позивачу відмовлено у відкритті провадження у справі, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Апелянт зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи судове рішення у справі дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови позивачу у відкритті провадження у справі, оскільки предметом спору у справі №420/7893/20 була протиправна бездіяльність відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби. Водночас, предметом спору у справі №420/20821/21 є нарахування та виплата індексації грошового забезпечення з порушенням норм законодавства. Крім цього, зазначила, що в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі №420/7893/20 від  18.02.2021 року, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача в частині визначення місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) не підлягають задоволення, з підстав передчасності.
З огляду на зазначене апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та повернути справу для продовження її розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у серпні 2020 року ОСОБА_1 зверталась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просила суд: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 27 вересня 2017 року по 10 червня 2019 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 27 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року, а в період з 01 березня 2018 року по 10 червня 2019 року - березень 2018 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078; 
- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 27 вересня 2017 року по 10 червня 2019 року включно в сумі 80364,85 гривень із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) в період з 27 вересня 2017 року по 28 лютого 2018 року - січень 2008 року, а в період з 01 березня 2018 року по 10 червня 2019 року - березень 2018 року, з урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення позивачці за період з 27 вересня 2017 року по 10 червня 2019 рік включно. Зобов`язав військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь позивачки індексацію грошового забезпечення за період з 27 вересня 2017 року по 10 червня 2019 рік включно. В частині застосування місяця «січень 2008 року» та «березень 2008 року» як базового місяця для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 27.09.2017 року по 10.06.2019 рік суд відмовив.
Разом з цим, залишаючи без змін рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року у справі №420/7893/20, колегія суддів зазначила, що вимоги позивача щодо визначення місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) не підлягають задоволенню, з підстав їх передчасності.
Проаналізувавши зміст заявлених позивачем вимог в адміністративних справах №420/20821/21 та №420/7893/20, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2020 року у справі №420/7893/20, а також висновки П`ятого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 18 лютого 2021 р.  по справі №420/7893/20, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови позивачу у відкритті провадження у справі №420/20821/21 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України, оскільки частина заявлених позивачем вимог у справі №420/20821/21 взагалі не була предметом спору в адміністративній справі №420/7893/20. В свою чергу, вимоги позивача щодо визначення місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), з урахуванням висновків П`ятого апеляційного адміністративного суду по справі №420/7893/20 від 18.02.2021 року слід вирішувати після нарахування позивачу відповідних коштів, тобто ОСОБА_1 обґрунтовано заявила відповідні позовні вимоги в межах даної адміністративної справи.
За наведеного правового регулювання й обставин справи судова колегія констатує, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи  для продовження  розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню, а справа - направленню  для продовження  розгляду до Одеського окружного адміністративного суду.
Керуючись ст.ст.308, 311, 320, 322, 328,329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії направити до  Одеського окружного адміністративного суду  для продовження  розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                        А.В. Бойко

Судді:                                                                                           А.Г. Федусик

                                                                                                    О.А. Шевчук