КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/16617/2021                

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
 
            20 грудня 2021 року                                                                     м. Київ
                                                                                                                    Справа № 754/15791/21
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:   
головуючого   судді-доповідача                            Ящук Т.І., 
суддів                                                                        Махлай Л.Д., Немировської О.В., 
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києвавід 20 жовтня 2021 року, постановлену у складі судді Сенюти В.О., 
у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення,
 
встановив:
 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2021 року цивільну справу за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення передано для розгляду за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.
 
Не погоджуючись з ухвалою,  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Вказувала, що суд першої інстанції зобов`язаний був залишити позовну заяву без руху і в подальшому повернути її позивачу. Суд першої інстанції безпідставно передав справу до іншого суду, оскільки провадження по справі не було відкрито, а тому поданий позов не може вважатись справою в розумінні п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України. Суд мав вказати позивачу, що його позовна заява не відповідає вимогам п. 1 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, оскільки позивач явно умисно і з незаконною прихованою метою зазначив найменування суду, який був за межами адміністративного району міста Києва, де розташована спірна квартира, а саме: за межами Дарницького району. 
За цих обставин суд був зобов`язаний постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України. Усунення даного недоліку призводить до подачі позивачем заяви про відкликання позовної заяви згідно п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України - внаслідок цього суд зобов`язаний постановити ухвалу про повернення позовної заяви позивачу згідно цієї норми. Позивач після цього має сплатити повторно судовий збір за належними реквізитами, що стосуються діяльності Дарницького районного суду м. Києва, і самостійно звернутись до належного суду.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V (перегляд судових рішень) ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про передачу справи на розгляд іншого суду, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.  
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції посилався на те, що предметом позову у цій справі є усунення перешкод позивачу у здійсненні його права власності, шляхом виселення відповідача з квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житла, з передачею ключів від усіх дверей квартири. З урахуванням наведеного, вказаний позов має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.
Оскільки спірний об`єкт нерухомості знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що за адміністративно - територіальним поділом м. Києва відноситься до Дарницького району м. Києва, то справа згідно п.1 ч. 1 ст.31 ЦПК України підлягає передачі для розгляду за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.
 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.  
З матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2021 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із позовною заявою до ОСОБА_1   про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення.
Відповідно до ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Відповідно до ч. 16 ст. 28 ЦПК України позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. 
Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України,  позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.
Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Пунктом 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду  України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», судам роз`яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК України, в редакції  2004 року, що відповідає ст. 30 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.
При цьому, словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення (правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі №910/10647/18 та постанові Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №910/6644/18).
З матеріалів справи встановлено, що  об`єктом спірних правовідносин є квартира АДРЕСА_1 , яка територіально відноситься до Дарницького району м. Києва. 
Згідно з п.1 ч. 1 ст.31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про передачу справи за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва відповідно до ч.1 ст. 31 ЦПК України. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції зобов`язаний був залишити позовну заява без руху і в подальшому повернути її позивачу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд, встановивши, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду передає її на розгляд цьому суду. 
При цьому, в даному випадку, положення ст. ст. 185 ЦПК України застосуванню не підлягають, оскільки дане положення застосовується до позовних заяв, поданих без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, зокрема щодо форми і змісту позовної заяви, сплати судового збору та подання документів, що додаються до позовної заяви. 
Порушення правил територіальної юрисдикції (підсудності) при зверненні до суду не може вважатись невідповідністю вимогам ст. ст. 175 і 177 ЦПК України,  а тому, враховуючи положення ч.1 ст. 31 ЦПК України,суд першої інстанції дійшов вірного висновку про передачу справи за підсудністю  до Дарницького районного суду м. Києва.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на  правильність постановленої ухвали не впливають.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки ухвала постановлена з дотримання норм чинного процесуального законодавства, висновки суду відповідають матеріалам справи, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали.
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.   
Ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 20 жовтня 2021 року - залишити без змін.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 20 грудня 2021 року.

              
  Суддя  - доповідач:                                                                     Ящук Т.І. 

                        Судді:                                                                      Махлай Л.Д.
                                                                                                         
                                                                                                         Немировська О.В.