УХВАЛА

22 грудня 2021 року  
Київ
справа №200/1018/21-а
адміністративне провадження №К/9901/44836/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року
у справі №200/1018/21-а
за позовом ОСОБА_1 
до Департаменту патрульної поліції 
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту №727 від 16 грудня 2020 року про застосування до працівника батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби з поліції;
-    визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту №1004 о/с від 31 грудня 2020 року в частині накладення на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , начальника безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
-    поновити ОСОБА_1 , старшого лейтенанта поліції, на посаді начальника безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ з 31 грудня 2020 року;
- стягнути з Департаменту на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення і до дня винесення судом рішення про поновлення.    
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту №727 від 16 грудня 2020 року про застосування до працівника батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби з поліції.
Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту №1004 о/с від 31 грудня 2020 року в частині накладення на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , начальника відділення безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділення безпеки дорожнього руху батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ з 31 грудня 2020 року.
Стягнуто з Департаменту на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з дня звільнення до дня винесення судом рішення про поновлення у розмірі 51139,40 грн.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задоволено, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 червня 2021 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
08 грудня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга (та доповнення до касаційної скарги від 20 грудня 2021 року) ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі №200/1018/21-а.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Частиною шостою статті 12 КАС України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Аналіз зазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.
Статтею 257 КАС України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження.
Як вбачається із даних Єдиного державного реєстру судових рішень, суд першої інстанції розглянув справу №200/1018/21-а у спрощеному позовному провадженні.
Позивач зазначає, що дана справа має для нього виняткове значення та становить значний суспільний інтерес, оскільки кожна людина, обвинувачена у вчинені злочину, має право вважатися невинуватою доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому дотримуються встановлені вимоги справедливості судочинства. Дане твердження закріплене у статті 62 Конституції України, пункті 1 статті 11 Загальної декларації прав людини, пункті 2 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та інших нормативно-правових актах.
Таким чином, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, позивач у касаційній скарзі наводить підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку, що є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою касаційного оскарження у даній справі скаржник зазначає пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, а саме застосування судом норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №420/5368/18 щодо застосування статей 12, 13, 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 Розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07 листопада 2018 року №893 та постанови Верховного Суду від 02 грудня 2020 року у справі №420/5368/18 а саме, що виключно вироком суду можуть бути підтверджені обставини, описані у висновку службового розслідування та в наказі про накладення дисциплінарного стягнення, стосовно того, чи мали місце з боку особи дії зі вступу у неділові стосунки з іншою особою та вимагання неправомірної вигоди, встановивши при цьому, що на час розгляду цієї справи судом, як і час проведення відповідачем службового розслідування, відсутній висновок суду щодо визнання позивача винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України. 
Отже, доводи, якими позивач обґрунтовує касаційну скаргу, вказують на наявність обставин, визначених пунктом 1 частини четвертої  статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження, з метою перевірки судом касаційної інстанції вказаних обставин.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкриті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями    328, 329, 330,  334 КАС України    в редакції  Закону № 2147-VІІІ, Суд -
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 09 листопада 2021 року у справі №200/1018/21-а. 
2.    Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
3. Витребувати з Донецького окружного адміністративного суду справу №200/1018/21-а.
4.  Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду