ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 грудня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 215/2077/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,     
розглянувши в порядку 
письмового провадження
в м. Дніпро апеляційну скаргу                      ОСОБА_1 

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року (головуючий суддя – Захарчук-Борисенко Н.В.) в адміністративній справі

за позовом                                                    ОСОБА_1 

до                                                             голови Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Недоступ Антона Ігоровича

про                                                             визнання бездіяльності протиправною, - 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – Позивач) звернулась до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу із позовом до голови Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Недоступ Антона Ігоровича (далі – Відповідач), в якому просила суд:
- визнати протиправною бездіяльність Голови Тернівської районної у м. Кривий ріг ради Недоступ Антона Ігоровича за результатом розгляду заяви від 29.01.21 вх. С-11-П у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень, яка виявилась у порушенні ст. 3, 22, 144 Конституції України  та зобов`язати прийняти рішення;
- визнати протиправною бездіяльність Голови Тернівської районної у м. Кривий ріг ради Недоступ Антона Ігоровича за результатом розгляду заяви від 29.01.21 вх. С-11-П у сфері управління, яка виявилась у невизначеності способу захисту інтересів відповідно ст.19, ч.2,3  ст.  28, ч.1 ст.  29, ч. 3 ст.  32,  34,  48,  49 Конституції України, ч. 1 ст. 3, п.7 ст. 4, ст. 6,10, п. «а», «б» ст.10, ст. 31,32,42, ч. 1 ст. 43, ст.53, п. «а» ст.78 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», п.3.1 розпорядження від 15.12.20 № 169-р;
- визнати протиправною бездіяльність Голови Тернівської районної у м. Кривий ріг ради Недоступ Антона Ігоровича за результатом розгляду заяви від 29.01.21 вх. С-11-П у сфері управління, яка виявилась у відмові надати повідомлення про повноваження осіб, які розглядали заяву, і надати належно завірені дві копії заяви з реєстраційними номерами;
- визнати протиправною бездіяльність Голови Тернівської районної у м. Кривий ріг ради Недоступ Антона Ігоровича за результатом розгляду заяви від 29.01.21 вх. С-11-П у сфері управління, яка виявилась у відмові депутатським запитом зобов`язати начальника управління охорони здоров`я м. Кривий Ріг Мурашко К.В. вжити заходів щодо КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 КМР» для забезпечування ОСОБА_1 , як онкологічно-хвору людину безкоштовними медикаментами, та встановлення наявності у такого компетенції (повноважень) подати такі депутатські запити для належного реагування.
В обґрунтування позовної заяви Позивач посилається на те, що 21.01.2021 ОСОБА_1 звернулась до Відповідача із заявою вх. С-11-П, але Відповідач за результатами розгляду заяви допустив бездіяльність, чим порушив права та інтереси ОСОБА_1 .  Позивач вважає, що Відповідач відмовився використовувати свої владні виконавчі функції та не прийняв рішення, яке відповідає вказаним положенням права, що стало підставою для звернення з адміністративним позовом до суду для захисту порушених прав та законних інтересів ОСОБА_1 .
Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року відкрито провадження у справі №215/2077/21.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року по справі №215/2077/21 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до голови Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Недоступ Антона Ігоровича про визнання бездіяльності протиправною – відмовлено (а.с. 45-48).
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема тим, що суд першої інстанції не повно дослідив докази та обставини справи та, як наслідок, не встановив того, що предметом позову є управлінська функція Відповідача, акт управління (рішення), який не наданий, так як не вжиті заходи для забезпечення гарантій держави для врегулювання питань надання адміністративних послуг і саме суд зобов`язаний встановити компетенцію від якої відмовляється Відповідач.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 29.01.2021 ОСОБА_1 , звернулась до Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради із заявою за  вх. № С-11-П, відповідно до якої просила: 
- депутатським запитом звернутися до Криворізького міського голови, а саме зобов`язати видати безоплатні рецепти на ті самі ліки за наданими вже рецептами від 15.01.2021 №№ 31-37 (разом 7 рецептів) ст. 3,19, 22, 68 Конституції України;
- ініціювати подання пропозицій Криворізькому міському голові на вжиття заходів для якості надання медичних послуг , забезпечення прав онко-хворої на попередження за можливістю страждань і болю ст. 3 ч. 2 ст. 28 Конституції України для безоплатного відпустку ОСОБА_1 лікарських засобів зазначених у рецептах від 15.01.2021 № 38 від 25.01.2021 №№ 13,14 (разом 3 рецепти);
- ініціювати подання пропозицій Криворізькому міському голові на вжиття заходів до начальника управління охорони здоров`ям. Кривого Рогу ОСОБА_2 який не видав наказ до 29.01.2021 щодо забезпечення профілактичних заходів згідно постанови КМ України від 17.08.1998 № 1303 та який використовує бюджетні кошти за не призначенням.  
- частково відшкодувати моральні страждання заявника сумою у 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 2102 грн. * 600 = 1261200 грн.;
- надати запрошення для представника ОСОБА_3 , з повідомленням про повноваження осіб з приводу розгляду заяви від 24.12.2020, а після розгляду її, висновки викласти в рішенні, постанові , тобто індивідуальному акті, який надати заявнику;
- надати дві копії цієї заяви належно завірені; 
- депутатським запитом зобов`язати начальника управління охорони здоров`я м. Кривого Рогу Мурашко К.В. вжити заходів до КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 КМР чим забезпечувати ОСОБА_1 , як онко-хвору людину безкоштовними медикаментами, а не як особу з інвалідністю.
- після розгляду заяви, висновки викласти в індивідуальному правовому акті до правової позиції ст. 144 Конституції України, складеного за підсумком всебічного розгляду питання заяви для забезпечення гарантій держави, для врегулювання питань надання адміністративних послуг. 
З матеріалів справи вбачається, що заява ОСОБА_1 від 29.01.2021 № С-11-П, розглянута відповідно до  ст. 8 Закону України «Про звернення громадян»  та повернута ОСОБА_1 поштою, про що свідчить реєстр витрат конвертів та підтверджується копією відповіді від 11.02.2021 С-11-П. 
Не погоджуючись з бездіяльністю Відповідача з питань розгляду заяви Позивача, останній звернувся до суду за захистом своїх прав.
Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем не було допущено бездіяльність, на яку позивач посилається в адміністративному позові, оскільки в матеріалах справи міститься копія Листа від 11.02.2021 № С-11-П на звернення ОСОБА_1 , яким виконком Тернівської районної у місті ради відповідно до  ст. 8 Закону України «Про звернення громадян»  звернення позивача не розглянув по суті, оскільки  повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті не розглядаються.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами  ст. 40 Конституції України  усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових осіб і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Відповідно до ч. 1  ст. 1 Закону України «Про звернення громадян»  громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно  ст. 7 вказаного Закону, звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.
Порядок розгляду звернень у формі заяв та скарг, встановлений статтями 15,16 вищевказаного Закону.
Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені у них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства, забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) ч. 1  ст. 15 Закону України «Про звернення громадян».
Частиною 4  статті 15 Закону України «Про звернення громадян»  передбачено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови.
Відповідно до  ст. 19 вказаного Закону, орган державної влади, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому, загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів  ст. 20 Закону України «Про звернення громадян».
Аналіз вказаних норм свідчить про те, що громадяни України наділені правом звернення з відповідними заявами, скаргами до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, засобів масової інформації, їх посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, а на органи державної влади, органи місцевого самоврядування покладений обов`язок по розгляду таких звернень, заяв і скарг у місячний строк від дня їх надходження.
Відповідно до ч. 2  ст. 8 Закону України «Про звернення громадян», не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними. 
Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради здійснює свою діяльність на підставі та у відповідності до Конституції України, Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про службу в органах місцевого самоврядування», рішення Криворізької міської ради від 31.03.2016 №381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» зі змінами та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Відповідно до статті 41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» питання організації управління районами в містах належать до компетенції міських рад.
Обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах.
Рішенням Криворізької міської ради від 31.03.2016 №381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» визначено обсяг та межі повноважень виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради. Рішення є публічно доступним на офіційному сайті виконкому Криворізької міської ради.
01 лютого 2021 року до голови Тернівської районної у місті ради надійшло звернення ОСОБА_1 вх. № С-11-П.
За результатами розгляду звернення заявнику була підготовлена відповідь наступного змісту.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради – представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу.
Депутат місцевої ради розглядає пропозиції, заяви і скарги громадян, які надійшли до нього, вживає заходів щодо їх своєчасного, обґрунтованого вирішення.
Громадяни мають право звертатись до депутатів місцевої ради особисто або через законного представника, повноваження якого оформлені у встановленому законодавством порядку.
Виконком Тернівської районної у місті ради не має повноважень щодо звернень до депутатів місцевих рад з питань вирішення проблемних питань їхніх виборців.
Згідно рішення виконкому Криворізької міської ради від 31.03.2016 № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» питання медичного обслуговування, або питання, які безпосередньо стосуються функціонування медичних закладів, не делеговані виконкомам районних у місті рад.
Разом з тим, 30.12.2020 ОСОБА_1 вже зверталась із заявою (запитом) до голови Тсрнівської районної у місті ради з подібними питаннями, при розгляді яких було встановлено, що вирішення даних питань не належать до повноважень виконкому Тернівської районної у місті ради, а саме:
п.1. Виконкому Тернівської районної у місті ради не делеговані повноваження подавати клопотання Криворізькому міському голові, а саме просити правовим актом зобов`язати видати безоплатні рецепти на за наданими рецептами.
п.2. Виконкому Тернівської районної у місті ради не делеговані повноваження подавати клопотання Криворізькому міському голові, а саме просити правовим актом вжити заходи для якості надання медичних послуг, забезпечення права ОНКО хворої на попередження за можливістю страждань і болю ст. З, ч. 2 ст. 28 Конституції України для безоплатного відпуску Вам лікарських засобів зазначених у рецептах.
п.3. Виконкому Тернівської районної у місті ради не делеговані повноваження подавати клопотання Криворізькому міському голові, а саме просити вжити заходи до начальника управління охорони здоров`я м. Кривого Рогу Мурашко К.В., який не видав наказ до 24.12.2020 щодо забезпечення заявника, як онко - хворої людини, безкоштовними медикаментами для лікувально-профілактичних заходів згідно постанови Кабінету Міністрів України від 17.08.1998 №1303 та який використовує бюджетні кошти за не призначенням.
п.4. Районним у місті бюджетом не передбачені видатки, на відшкодування моральної шкоди в грошовій формі, тобто виконкому Тернівської районної у місті ради не делеговані повноваження частково загладжувати моральні страждання ОСОБА_1 сумою у 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 2102 грн. х 600 = 1261200 грн.
п.5. Враховуючи те, що пункти звернення С-748 не входять до делегованих повноважень виконкому районної у місті ради, а відповідно до вимог чинного законодавства були направлені за належністю до виконкому Криворізької міської ради, запрошувати представника заявниці на розгляд її звернення у виконком Тернівської районної у місті ради було недоцільним.
п.6. Законом України «Про звернення громадян» не передбачено обов`язок суб`єктів владних повноважень надавати особам, які до них звертались копії їх звернень.
п.7. Виконкому Тернівської районної у місті ради не делеговані повноваження подавати клопотання начальнику управління охорони здоров`я м. Кривого Рогу Мурашко К.В., в якому просити зобов`язати КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» КМР забезпечити Вас як ОНКО хвору людину безкоштовними медикаментами, а не як особу з інвалідністю.
Зважаючи на подібність звернень С-11-П від 01.02.2021 та С-748 від 30.12.2020 на останнє з яких була надана вичерпна відповідь позивачу, виконком Тернівської районної у місті ради в результаті розгляду заяви (запиту) С-11-П від 29 01.2021 року скористався статтею 8 Закону України «Про звернення громадян» в якій значиться, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина, з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті.
Згідно статті 55 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» голова районної у місті ради (у разі її створення) ради обирається відповідною радою шляхом таємного голосування з числа її депутатів на строк повноважень ради. Голова районної у місті ради, зокрема, здійснює керівництво виконавчим апаратом ради; представляє раду у відносинах  з  державними   органами,   іншими   органами  місцевого   самоврядування, об`єднаннями громадян, трудовими колективами, адміністрацією підприємств, установ, організацій і громадянами, а також у зовнішніх відносинах відповідно до законодавства.
Обсяг та межі повноважень виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради визначено рішенням Криворізької міської ради від 31.03.2016 № 381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів». 
Відповідно рішення Тернівської районної у місті ради № 22 «Про повноваження голови Тернівської районної у місті ради VIII скликання» та розпорядження голови районної у місті ради від 15.12.2020 №169 «Про затвердження розподілу обов`язків між головою районної у місті ради, заступником голови районної у місті ради, заступниками голови районної у місті ради з питань діяльності виконавчих органів ради та керуючою справами виконкому районної у місті ради» визначені повноваження голови районної у місті ради. Рішення та розпорядження є публічно доступним на офіційному сайті виконкому Тернівської районної у місті ради. 
Відповідно до статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, управління закладами охорони здоров`я, які належать територіальним громадам або передані їм, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення; організація медичного обслуговування у оздоровчих закладах, які належать територіальним громадам або передані їм. До делегованих повноважень віднесено, зокрема, забезпечення відповідно до законодавства пільгових категорій населення лікарськими засобами та виробами медичного призначення.
Управління охорони здоров`я виконкому міської ради підпорядковане Криворізькій міській раді і його виконавчому комітету, а в підпорядкуванні виконкому Тернівської районної у місті ради не знаходиться. Голова Тернівської районної у місті ради не уповноважений керувати або давати доручення начальнику управління охорони здоров`я виконкому Криворізької міської ради.
Виходячи з вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що факт бездіяльності виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради під час розгляду звернення ОСОБА_1 не підтверджено.
Згідно статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Рішенням Криворізької міської ради від 31.03.2016 №381 «Про обсяг і межі повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів» не передбачено здійснення виконкомами районних у місті рад управління медичними установами району.
Тобто, виконком Тернівської районної у місті ради зазначеним рішенням позбавлений повноважень стосовно вирішення різних медичних питань та питань, що стосуються медичних закладів.
Відповідно до  ст. 18 Закону України «Про звернення громадян»  громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.
Статтею 19 цього Закону  встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Підсумовуючи вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що  Відповідачем не було допущено бездіяльність, на яку позивач посилається в адміністративному позові, оскільки в матеріалах справи міститься копія Листа від 11.02.2021 № С-11-П на звернення ОСОБА_1 , яким виконком Тернівської районної у місті ради відповідно до  ст. 8 Закону України «Про звернення громадян»  звернення позивача не розглянув по суті, оскільки  повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті не розглядаються. 
Щодо доводів Позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального у зв`язку з відмовою у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначення відеоконференції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відмовляючи у задоволенні клопотання Позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, суд першої інстанції виходив з того, що  заявлений спір визначено у частині шостій статті 12 КАС України, спір є незначної складності, тому справа підлягає розгляду в порядку статті 262 КАС України.
Крім того, суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення клопотання Позивача про призначення відеоконференції, оскільки не призначає справу до розгляду у судовому засіданні із викликом сторін згідно частини шостої статті 262 КАС України.
Так, згідно з ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо: 1) прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище; 2) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; 3) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; 4) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; 5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію; 6) оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 7) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження; 8) типові справи; 9) оскарження нормативно-правових актів, які відтворюють зміст або прийняті на виконання нормативно-правового акта, визнаного судом протиправним і нечинним повністю або в окремій його частині; 10) інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження; 11) перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.
Відповідно до ч. 6 ст. 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Частиною 1 ст. 263 КАС України передбачено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: 1) оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію; 2) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; 3) припинення за зверненням суб`єкта владних повноважень юридичних осіб чи підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців у випадках, визначених законом, чи відміни державної реєстрації припинення юридичних осіб або підприємницької діяльності фізичних осіб - підприємців; 4) стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо в`їзду (виїзду) на тимчасово окуповану територію.
Із аналізу вищенаведеного слідує те, що судом першої інстанції при відмові у задоволенні клопотань Позивача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначення відеоконференції не порушено норм процесуального права, так як дана адміністративна справа відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України є справою незначної складності та може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову в задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 09 липня 2021 року необхідно залишити без змін.
Доводи апеляційної скарги Позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року по справі №215/2077/21 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова