ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2022 року	Львів	Справа № 380/6395/21 пров. № А/857/22622/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді                              Курильця А.Р.,
суддів                                                  Кушнерика М.П., Мікули О.І.,
з участю секретаря                              Хомича О.Р.,
позивача                                                 ОСОБА_1 ,
представників відповідача                  Баліцького О.Й., Горбаня О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області на ухвалу  Львівського окружного адміністративного суду  від 25 листопада 2021 року про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за  позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до Головного Управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі - відділу «Центр оформлення документів №4 Львівського міського управління Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції – Костецький Н.В.,
час ухвалення рішення – 25.11.2021 року, 11:58 год.,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 29.11.2021 року,

                                                  в с т а н о в и в:

Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області  звернулося до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за  позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до Головного Управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі - відділу «Центр оформлення документів №4 Львівського міського управління Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду  від 25 листопада 2021 року в задоволенні заяви Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, Головне управління Державної міграційної служби у Львівській області  подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та не встановлення всіх обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та направити справу на розгляд суду першої інстанції. 
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 04.04.2016 набрала чинності Постанова Кабінету міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», що встановлює нові правила реєстрації місця проживання громадян. Функцію з реєстрації місця проживання передано до виконавчих органів територіальних громад, відтак підрозділи міграційної служби припинили здійснення реєстрації місця проживання.  
Представники відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, просять ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року скасувати та задовольнити їхню заяву.
Позивач в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі № 380/6395/21 позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі відділу «Центр оформлення документів №4 Львівського міського управління Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області» щодо не оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року неповнолітній на ім`я ОСОБА_2 відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі Відділу «Центр оформлення документів №4 Львівського міського управління Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області» оформити та видати паспорт громадянина України з проставленою відміткою місця проживання неповнолітній ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року№ 2503-ХІІ, - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 в адміністративній справі № 380/6395/21 набрало законної сили. 17.08.2021 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі № 380/6395/21.
На підставі виконавчого листа від 17.08.2021 відкрито виконавче провадження.
За приписами ч. 1ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Згідно з ч. 2ст. 374 КАС України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Так, Верховний Суд у постанові від 05.11.2020 (справа №752/2391/17 (2а-14/09)), з урахуванням узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015, дійшов висновку, що наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.
До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником поза межами виконавчого провадження чи іншою особою.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:
- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);
- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;
- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;
- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;
- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;
- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.
Згідно з висновком викладеним у постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №819/523/16, однією з підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконання є його добровільне виконання.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Таке законодавче визначення виконавчого провадження характеризує його як виключно примусове виконання судових рішень, а тому факт відкриття виконавчого провадження розпочинає процедуру саме примусового виконання судового рішення.
Заява представника відповідача обґрунтована тим, що ГУ ДМС у Львівській області до відкриття виконавчого провадження виконало рішення суду у справі, а саме оформило та видало паспорт громадянина України ОСОБА_2 , , однак ОСОБА_2 відмовляється від отримання паспорту.
Проаналізувавши обставини на які посилається представник відповідача, норми процесуального закону, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутні підстави для визнання виконавчого документа, а саме виконавчого листа від 17.08.2021 № 380/6395/21 таким, що не підлягає виконанню, оскільки рішення суду залишається не виконаним і після відкриття виконавчого провадження.
Суд вказує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі № 3806395/21, зокрема, зобов`язано Головне управління Державної міграційної служби України у Львівській області в особі Відділу «Центр оформлення документів №4 Львівського міського управління Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області» оформити та видати паспорт громадянина України з проставленою відміткою місця проживання неповнолітній ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року№ 2503-ХІІ, - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних.
Суд звертає увагу, що апеляційної скарги відповідачем подано не було.
В матеріалах справи відсутні докази щодо виконання рішення суду шляхом оформлення та видачі паспорта громадянина України з проставленою відміткою місця проживання неповнолітній ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року№ 2503-ХІІ, - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки її персональних даних.
Представник відповідача у поданій заяві вказує також, що рішення суду не є за можливе виконати. Суд звертає увагу, що вказане суперечить посиланню представника відповідача на те, що ГУ ДМС у Львівській області до відкриття виконавчого провадження виконало рішення суду у справі, а саме оформило та видало паспорт громадянина України ОСОБА_2 .
Представник відповідача в обґрунтування неможливості виконання рішення суду вказує, що 04.04.2016 набрала чинності Постанова Кабінету міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», що встановлює нові правила реєстрації місця проживання громадян. Функцію з реєстрації місця проживання передано до виконавчих органів територіальних громад, відтак підрозділи міграційної служби припинили здійснення реєстрації місця проживання. Облік інформації реєстрації місця проживання та її підтвердження також здійснюються вказаними органами.
Однак, вказані Правила реєстрації місця проживання та Порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру не регулює порядок проставлення відмітки місця проживання у формі паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.
Колегія суддів зазначає, що позивач не звертався до відповідача із заявою про реєстрацію чи зняття з реєстрації, на виконання рішення суду відповідачу слід проставити відмітку вже зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 .
Відповідно до п. 3, 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2503-XII від 26.06.1992 (в редакції Постанови Верховної Ради України №3423-XII від 02.09.1993), з наступними змінами та доповненнями, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта,  на одинадцятій –  шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина.
Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2503-XII від 26.06.1992 є чинним та не скасованим, відтак ОСОБА_2 має право на видачу паспорту у формі книжечки із проставленням відмітки про постійне місце проживання як громадянина України.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даному випадку відсутні підстави для визнання виконавчого документа, а саме виконавчого листа від 17.08.2021 № 380/6395/21 таким, що не підлягає виконанню.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Відповідно до  ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду  -  без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308,310,312,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                    п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області  залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2021 року про відмову у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню справі № 380/6395/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	М. П. Кушнерик 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 16 лютого 2022 року.