Ухвала                                                                     
 
09 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 127/1752/20

провадження № 61-7495св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого – Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. (суддя-доповідач), 
Тітова М. Ю.,
 
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Військова частина НОМЕР_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про направлення справи за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди за встановленою юрисдикцією,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних і відшкодування моральної шкоди. 
 
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2020 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 05 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
 
Постановою Верховного Суду від 20 січня 2021 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задоволено частково. 
 
Постанову Вінницького апеляційного суду від 05 жовтня 2020 рокускасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 23 березня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задоволено.
 
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення.
 
Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди – задоволено частково.
 
Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 9 565,10 грн - інфляційних витрат, 2 885,00 грн – 3 % річних, та 1 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди.
 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Верховного Суду від 24 листопада 2021 року касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задоволено частково.
 
Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 липня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 23 березня 2021 року скасовано.
 
Провадження у справі № 127/1752/20 за позовом  ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди закрито. 
 
Повідомлено ОСОБА_1 , що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції адміністративних судів.
 
Роз`яснено ОСОБА_1 , що у нього наявне право протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови звернутись до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
 
У частині четвертій статті 414 ЦПК України встановлено, що уразі закриття судом касаційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача постановляє в порядку письмового провадження ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків закриття провадження щодо кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства, чи передачі справи частково на новий розгляд або для продовження розгляду. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.
 
У грудні 2021 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про направлення даної справи за встановленою юрисдикцією для подальшого розгляду.
 
Вивчивши подану заяву, Верховний Суд дійшов висновку, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі 
№ 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 ЦК України дійшла до висновку про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату 
є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови), а поєднання цих вимог 
у одній справі не є обов`язковим.
 
Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі – Закон № 2050-III) також передбачено проведення компенсаційних виплат відповідно до коефіцієнту проросту споживчих цін за порушення термінів виплати доходів громадян, передбачених цим законом. Правова природа такої відповідальності не відрізняється від правової природи відповідальності, яка виникає на підставі статті 625 ЦК України в частині її акцесорного характеру та похідної правової природи спору.
 
Відтак ураховуючи акцесорний характер визначених статтею 625 ЦК України та Законом України № 2050-III зобов`язань, спори про відшкодування передбачених ними грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір.
 
Звертаючись до суду з позовними вимогами про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкоди, ОСОБА_1 вказував на те, що Військовою частиною НОМЕР_1 не виконується постанова Замостянського районного суду міста Вінниці від 23 квітня 2007 року у справі 
№ 2-а-3168/2007 за позовом  ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошової компенсації за продовольче забезпечення, якою визнано дії командування військової частини НОМЕР_1 по відмові у виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації продовольчого пайка (набору продуктів харчування) незаконними; стягнуто з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію продовольчого пайка (набору продуктів харчування) за період з 11 березня 2000 року по 28 лютого 2007 року у розмірі 32 054,06 грн, яка прийнята судом у порядку адміністративного судочинства.
 
Враховуючи те, що постанова Замостянського районного суду міста Вінниці від 23 квітня 2007 року у справі № 2-а-3168/2007 прийнята у порядку адміністративного судочинства, справа № 127/1752/20 належить до юрисдикції Вінницького окружного адміністративного суду.
 
Керуючись статтями 260, 414 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Заяву ОСОБА_1  про направлення справи за встановленою юрисдикцією задовольнити.
 
Справу № 127/1752/20 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про стягнення інфляційних втрат, трьох процентів річних та відшкодування моральної шкодипередати для продовження розгляду до Вінницького окружного адміністративного суду.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий	М. Є. Червинська    	 	 	
Судді: 	С. Ю. Бурлаков    	 	 	
 	А. Ю. Зайцев    	 	 	
 	В. М. Коротун    	 	 	
 	М. Ю. Тітов