Ухвала
28 січня 2022 року
м. Київ
справа № 619/3681/20
провадження № 61-19926 ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Третьякова Наталя Юріївна, на постанову Харківського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2020 року позов  ОСОБА_1 задоволено. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,1194 га з кадастровим номером 6322082001:00:000:0850 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області.
Постановою Харківського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 08 жовтня 2020 року скасовано та ухвалено нове, яким у задоволенні позову             ОСОБА_1 відмовлено.
07 грудня 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції.
Також заявник просив поновити пропущений з поважних причин строк на касаційне оскарження, вказуючи, що він не отримував із суду апеляційної інстанції постанову від 07 вересня 2021 року. Повний текст оскаржуваної постанови був отриманий представником в канцелярії суду першої інстанції 30 листопада 2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, оскільки вказані причини пропуску строку на оскарження визнані неповажними та запропоновано заявнику надати докази, що недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) апеляційного суду щодо направлення копії судового рішення або навести інші поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження. Також вказано, що заявнику необхідно викласти вимоги касаційної скарги відповідно до повноважень суду касаційної інстанції, визначених статтею 409 ЦПК України, тому запропоновано надати уточнену редакцію касаційної скарги та сплатити судовий збір.
17 січня 2022 року до Верховного Суду від  ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 грудня 2021 року надійшла заява про поновлення строку подачі касаційної скарги, уточнена редакція касаційної скарги та докази сплати судового збору.
Вивчивши надані матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про повернення касаційної скарги у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, з огляду на таке.
Повторно заявляючи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження заявник вказав, що копію оскаржуваної постанови                      від 07 вересня 2021 року він отримав лише 30 листопада 2021 року. 
Разом з тим, ці причини пропуску строку є аналогічними, які  ОСОБА_1 зазначав у первісному клопотанні.
В ухвалі від 23 грудня 2021 року Верховний Суд визнав їх неповажними та запропонував надати докази, що апеляційний суд порушив вимоги статті 272 ЦПК України щодо порядку видачі або направлення судового рішення.
Повторно звертаючись до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, заявник таких доказів не надав. 
Разом з тим,  ОСОБА_1 повторно додав ксерокопію заяви                                від 20 листопада 2021 року, адресовану Дергачівському районному суду Харківської області, про надання належним чином завірених копій судових рішень попередніх інстанцій, які отримала 30 листопада 2021 року його представник  Третьякова Н. Ю .
Однак, надана заява не свідчить про порушення апеляційним судом вимог,встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі (надсилання) копії судового рішення. 
Отже, сам по собі факт отримання заявником оскаржуваної постанови після спливу майже 3 місяців з дня її виготовлення та оприлюднення, за відсутності даних про недотримання апеляційним судом вимог процесуального закону щодо порядку видачі і направлення копії оскаржуваного судового рішення не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки не свідчить про об`єктивні перешкоди подати касаційну скаргу у передбачений законом строк. 
Посилання заявника на те, що він не був обізнаний про день та час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та не мав підстав відстежувати факт оприлюднення судового рішення в реєстрі суд оцінює критично, оскільки вони не підтверджені відповідними доказами.
ОСОБА_1 є позивачем у цій справі, отже достовірно обізнаний про її наявність, мав цікавитись її розглядом.
Апеляційним судом справа розглядалася у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить ухвала Харківського апеляційного суду від 15 квітня            2021 року.
З Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що постанову Харківського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року, повний текст якої складено цього ж дня, було оприлюднено 10 вересня 2021 року.
За таких обставин, з 10 вересня 2021 року заявник мав можливість ознайомитись з повним текстом судового рішення у безкоштовному та загальнодоступному реєстрі судових рішень, однак не цікавився розглядом справи та подав касаційну скаргу з пропуском строку на касаційне оскарження.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Вказана процесуальна поведінка ОСОБА_1 не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.
Верховний Суд вважає, що заявником не наведено інших підстав для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою, отже, оскільки у відведений судом строк, ухвала суду не виконана, що перешкоджає касаційній інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, касаційна скарга  ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню 
із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Третьякова Наталя Юріївна, на постанову Харківського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     О. В. Білоконь