Справа № 465/6699/21                                Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.  
Провадження № 22-ц/811/3458/21                  Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:84

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 березня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - Шандри М.М.
суддів: Копняк С.М., Савуляка Р.В.
секретаря: Скакун І.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 26 серпня 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_1  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», третя особа на стороні відповідача, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26 серпня 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовлено.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що оскільки  ОСОБА_1  в судовому порядку оскаржується виконавчий напис, а не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити виконання рішення суду, у випадку прийняття його на користь  ОСОБА_1 , а тому вважає за доцільне вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 64429189 на підставі виконавчого напису нотаріуса. Тобто, у випадку визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання, позивачу прийдеться звертатись до суду із новою позовною заявою, щоб повернути кошти. Тому, між сторонами дійсно виник спір, а захід забезпечення є співмірним із заявленими позовними вимогами. Просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.
Відзив на апеляційну скаргу до суду не подано.
Від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшло письмове клопотання, в якому просить проводити розгляд даної справи без їхньої участі.
Інші учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому неявка учасників відповідно до положень ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, який проводиться за їхньої відсутності, а фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на  які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами,  які  були досліджені в   судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду таким вимогам не повністю відповідає.
Судом встановлено, що представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, в якій просив зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 1996 від 11.01.2021, вчиненного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В. про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ТОВ Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованості за кредитним договором № 6208724 від 17.09.2019, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «МІЛОАН», правонаступником якого за Договором відступлення права вимоги № 44 -МЛ від 26.12.2019 є ТОВ Фінансова компанія «Кредит - Капітал» у сумі 14 446 грн 50 коп., стверджуючи, що не вжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпеченню позову суд першої інстанції виходив з того, що така заява не підлягає до задоволення, оскільки позивач не обґрунтував підстав для забезпечення позову та не надав суду будь-яких належних та переконливих доказів на підтвердження того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або не забезпечить ефективний захист чи поновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Проте, колегія суддів з таким висновком не погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.
Виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову, підставою для його застосування є оскарження боржником виконавчого документа.
Отже, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами, як захід забезпечення позову, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Указане узгоджується і з положенням п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).
Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як свідчать матеріали справи, предметом позову є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки ОСОБА_3 , вважає, що такий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства через порушення Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.
При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.
У зв`язку з цим позивач, звертаючись з заявою про забезпечення позову, просив зупинити примусове стягнення, яке вже відбувається на підставі виконавчого напису нотаріуса, обґрунтовуючи її можливістю передчасного стягнення грошових коштів на підставі оскаржуваного виконавчого документа.
За таких обставин, беручи до уваги викладені обставини та норми права, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, який оскаржується боржником у судовому порядку, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Наведене узгоджується з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18, від 06 квітня 2020 у справі №203/1491/19, від 30 листопада 2020 року у справі № 910/217/20.
До того ж, такий спосіб забезпечення позову як зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, прямо передбачений п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що захід забезпечення позову про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса не є тотожним з позовною вимогою про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки в даному випадку до вирішення спору по суті про відповідність/невідповідність оспорюваного виконавчого напису вимогам закону лише зупиняється процедура виконання такого виконавчого напису з метою надання можливості позивачу захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду.
Зважаючи на вищевикладене, вжиття вказаних заходів забезпечення позову, які є співмірними із заявленими позовними вимогами, не порушують прав, як сторін, так і третіх осіб, зокрема, враховуючи їх тимчасовий характер. 
Враховуючи наведене, вид забезпечення позову, який просив застосувати позивач, відповідає заявленим позовним вимогам та положенням ЦПК України.
За таких обставин, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, та дають підстави для висновку, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права під час розгляду даної справи.
Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 26 серпня 2021 року слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву ОСОБА_1   про забезпечення позову - задовольнити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
       Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 26 серпня 2021 року скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву ОСОБА_1   про забезпечення позову - задовольнити.
       Зупинити стягнення на підставі виконавчого напису №1996 від 11.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В., виконавче провадження № 64429189. 
Стягувач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Рогатинським РВ УМВС України в Івано-Франківський області 05.07.2012, РНОКПП  НОМЕР_2 .
Місце проживання: АДРЕСА_1 .
Боржник: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ- КАПІТАЛ», РНОКПП 35234236, 79018, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ СМАЛЬ-СТОЦЬКОГО, будинок 1, корпус 28.
        Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
       Повний текст постанови складено: 29.03.2022.

Головуючий          

Судді