Постанова                                    
Іменем України                              
 
15 грудня 2021 року                                 
м. Київ
 
справа № 935/1922/19
 
провадження № 61-14343св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),         Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2021 року у складі судді                        Василенка Р. О. та постанову Житомирського апеляційного суду                       від 16 червня 2021 року у складі колегії суддів: Галацевич О. М.,                      Григорусь Н. Й., Микитюк О. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин, визнання права на спадкування.
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її троюрідна сестра - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно. Вона є спадкоємцем за законом після померлої, проте не може оформити спадщину, оскільки відсутні документи на підтвердження родинних відносин. 
28 жовтня 2016 року вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, отримала лист нотаріуса із роз`ясненнями про необхідність надання документів на підтвердження родинних стосунків                  з померлою. 
 
Зазначала, що зверталася до державних установ для отримання документів на підтвердження родинних відносин, проте через відсутність певних документів, у позасудовому порядку можливості підтвердити родинні стосунки з померлою ОСОБА_3 немає.
 
Вказувала, що згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 11 червня 2015 року, вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками були мати - ОСОБА_4 , батько - ОСОБА_5 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого                з подружжя її мати мала дошлюбне прізвище - « ОСОБА_4 » і 24 травня 1954 року одружилась із ОСОБА_5 та змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».
 
Батьками її матері - ОСОБА_4 , 1929 року народження, були - ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що підтверджується витягом               з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень.
 
Померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мала дошлюбне прізвище також « ОСОБА_3 » і її батьком був ОСОБА_11 , батьком якого був ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками були ОСОБА_13 та ОСОБА_14 
 
ОСОБА_13 орієнтовно 1900-1902 роки помер, а ОСОБА_14 вийшла заміж за його двоюрідного брата - ОСОБА_15 . 
У шлюбі у них народився син - ОСОБА_10 , який був батьком ОСОБА_4 .
 
Згідно з відповіддю з Державного архіву Житомирської області Житомирської обласної державної адміністрації від 30 березня 2018 року              № 1/32 (г. л.) у метричних книгах реєстрації народжень по православній парафії церкви Різдва Пресвятої Богородиці містечка Коростишів Радомишльського повіту Київської губернії (до парафії якого відноситься             с. Харитонівка та с. Глибочок) за 1898-1901, 1903-1905 роки і по церкві                    Св. Трійці містечка Коростишів Радомишльського повіту Київської губернії (до парафії якого відноситься с. Харитонівка та с. Глибочок) за 1899-1902, 1904-1906 роки запису про народження ОСОБА_10 не виявлено.
Метричні книги реєстрації народжень по римо-католицькій парафії містечка Коростишів Радомишльського повіту Київської губернії (до парафії якого відноситься с. Харитонівка та с. Глибочок) за 1898-1906 роки                               по православній парафії церкви Різдва Пресвятої Богородиці за 1902,                  1906 роки та по православній парафії церкви Св. Трійці за 1898, 1903 роки на зберігання до Державного архіву Житомирської області не надходили.
 
Отже, підтвердити дату народження ОСОБА_10 неможливо.
 
Позивачка зазначала, що згідно з відповіддю Відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 05 травня 2018 року № 2353/30/4.2/2018 документ про шлюб ОСОБА_14 , державна реєстрація шлюбу якого відбулась у 1900-1905 роках, в архівах не виявлено. Так само і не виявлено свідоцтва про смерть ОСОБА_13 , а тому вона позбавлена можливості в позасудовому порядку підтвердити родинні стосунки із спадкодавцем.
 
ОСОБА_12 та ОСОБА_10 були рідними братами по матері - ОСОБА_14 , яка після смерті ОСОБА_13 (орієнтовно                  1900-1903 роки) одружилася із ОСОБА_15 (орієнтовно 1903-1904 роки) та у них народився ОСОБА_10 -  її дід.
 
Оскільки ОСОБА_4 (її мати) та ОСОБА_11 (батько померлої ОСОБА_3 ) були двоюрідними, то вона та померла                  ОСОБА_3 є троюрідними сестрами.
 
Стверджувала, що зверталась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, яку рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2017 року у справі № 280/1535/16-ц було задоволено, а постановою Апеляційного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року рішення суду першої інстанції було скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні заяви. Проте, постановою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року (провадження № 61-2372св19) рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасовано, залишено її заяву без розгляду та роз`яснено право звернутися до суду з позовною заявою на загальних підставах через наявність спору про право.
 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд:
- встановити факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнавши, що остання є її троюрідною сестрою; 
- визнати за нею право спадкування після померлої, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області                                 від 24 лютого 2021 року позов задоволено частково.
Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлою                  ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , що останні є троюрідними сестрами.
У задоволенні позову в частині визнання права на спадкування відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Рішення районного суду мотивовано тим, що позивач довела наявність родинних відносин між нею та померлою ІНФОРМАЦІЯ_1                         ОСОБА_3 , а саме, що вони є троюрідними сестрами, оскільки ОСОБА_4 (мати позивачки) та ОСОБА_11 (батько померлої ОСОБА_3 ) були двоюрідними сестрою та братом.
При цьому суд взяв до уваги, крім письмових доказів, показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .
 
Районний суд відмовив у задоволенні позовних вимог про визнання права на спадкування, оскільки вважав їх передчасними і таке право може не визнаватись чи оспорюватись після його встановлення (набуття).
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 16 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Коростишівького районного суду Житомирської області від 24 лютого               2021 року без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про доведеність факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є правильним, відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим сторонами доказам та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.
 
Апеляційний суд зазначив, що відсутність документів про реєстрацію шлюбу ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , свідоцтва про народження ОСОБА_10 пояснюється фактом їх укладення та складання                         у дореволюційний період та можливим знищенням документів у той час.
 
Рішення районного суду у частині відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання права на спадкування не оскаржувалось, а тому судом апеляційної інстанції не переглядалось.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 16 червня 2021 року скасувати та направити справу на новий розгляд.
 
ОСОБА_1 судове рішення у частині, де їй відмовили у задоволенні позову, не оскаржила.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що позивачкою не доведено факт родинних відносин з ОСОБА_3 .
Зокрема, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів про розірвання шлюбу між ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , про смерть ОСОБА_13 .
Також відсутні докази перебування ОСОБА_14 у шлюбі з ОСОБА_15 та відсутнє свідоцтво про народження ОСОБА_10 .
 
Вважає показання свідків неналежними доказами у справі, оскільки такі        є показаннями з чужих слів особи, яку неможливо допитати у зв`язку             з її смертю.
При цьому судом першої інстанції було порушено порядок допиту свідків, оскільки свідки зі сторони позивача допитувалися під час двох окремих засідань суду, що дало можливість спілкуватися між собою.
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень заявник вказує неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, а саме судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 ЦПК України, оскільки суди встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів, що передбачено пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Відзив на касаційну скаргу учасник справи не надав.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У серпні 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 жовтня 2021 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі та витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
У листопаді 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2021 року справу призначено до розгляду.
 
Фактичні обставини, встановлені судами
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина.
 
28 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Коростишівського районного нотаріального округу Житомирської області Чевкоти О. А. із заявою про прийняття спадщини. Однак, листом                           від 28 жовтня 2016 року за № 343/02-14 ОСОБА_1 роз`яснено, що згідно з поданими нею документами відсутні відомості, які б підтверджували родинні стосунки із померлою, а також зазначено про необхідність звернення до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин. Також, повідомлено, що окрім неї, заяву про прийняття спадщини до майна ОСОБА_3 подав ОСОБА_2 (а. с. 21).
 
Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області              від 17 листопада 2016 року у справі № 280/1399/16-ц встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме, що ОСОБА_2 є троюрідним братом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а. с. 9).
У рішенні зазначено, що всіх документів , які б підтверджували родинні відносини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , матеріали справи не містять, проте судом були допитані свідки, які підтвердили такий факт.
 
Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 11 червня 2015 року, ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками зазначені: мати - ОСОБА_4 , батько -                    ОСОБА_5 .
 
Відповідно до свідоцтва про одруження, виданого повторно, мати               ОСОБА_1 - ОСОБА_4 мала дошлюбне прізвище - « ОСОБА_4 »  і 24 травня 1954 року одружилася із ОСОБА_5 та змінила прізвище на « ОСОБА_4 » (а. с. 10).
 
Батьками ОСОБА_4 , 1929 року народження були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень (а. с. 11).
 
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 та мала дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » і її батьком був ОСОБА_11 (а. с. 12).
 
Батьком ОСОБА_11 був ОСОБА_12 , а батьками останнього - ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (а. с. 13).
 
У шлюбі ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_12 (а. с. 13).
 
Згідно з відповіддю з Державного архіву Житомирської області Житомирської обласної державної адміністрації від 30 березня 2018 року            № 1/32 (г. л.) в метричних книгах реєстрації народжень по православній парафії церкви Різдва Пресвятої Богородиці містечка Коростишів Радомишльського повіту Київської губернії (до парафії якого відноситься              с. Харитонівка та с. Глибочок) за 1898-1901, 1903-1905 роки і по церкві                 Св. Трійці містечка Коростишів Радомишльського повіту Київської губернії (до парафії якого відноситься с. Харитонівка та с. Глибочок) за 1899-1902, 1904-1906 роки запису про народження ОСОБА_10 не виявлено.
Метричні книги реєстрації народжень по римо-католицькій парафії містечка Коростишів Радомишльського повіту Київської губернії (до парафії якого відноситься с. Харитонівка та с. Глибочок) за 1898-1906 роки по православній парафії церкви Різдва Пресвятої Богородиці за 1902,                     1906 роки та по православній парафії церкви Св. Трійці за 1898, 1903 роки на зберігання до Державного архіву Житомирської області не надходили               (а. с. 14).
 
У відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції                     у Житомирській області від 05 травня 2018 року № 2353/30/4.2/2018 зазначено, що документ про шлюб ОСОБА_14 , державна реєстрація шлюбу якого відбулась у 1900-1905 роках, в архівах не виявлено (а. с. 15).
 
Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
  
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках, зокрема, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Відповідно до положень частини першої та другої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
 
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного), окремого провадження.
 
Спірні правовідносини щодо встановлення факту, який має юридичне значення, регулюються главою 6 розділу IV ЦПК України.
 
Факти, що мають юридичне значення, - це факти, з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин, а саме з питанням спадкування.
 
Аналіз положень статті 315 ЦПК України (у тому числі пункту 1 частини першої) свідчить про те, що факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
 
Частиною четвертою статті 315 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).
 
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Встановлено, що постановою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року (провадження № 61-2372св19) у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин між нею та ОСОБА_3                            (у порядку окремого провадження) рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Житомирської області від 22 травня 2018 року скасовано;
заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду; роз`яснено ОСОБА_1 право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.
 
У зв`язку із цим вказана вимога окремого провадження вирішується за правилами позовного провадження через наявність спору про право.
 
Звернувшись до суду у жовтні 2019 року з позовом про встановлення факту родинних відносин, ОСОБА_1 зазначала, що ОСОБА_3 , яка  померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її троюрідною сестрою. Встановлення зазначеного факту, за відсутності у неї всіх підтверджуючих документів, необхідно для реалізації нею спадкових прав.
 
Задовольняючи позов в частині встановлення факту родинних відносин, районний суд, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, встановивши на підставі наявних у матеріалах справи документів та показаннях свідків, що ОСОБА_4 (мати позивача) та ОСОБА_11 (батько ОСОБА_3 ) були двоюрідними братом та сестрою, дійшли правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині встановлення факту родинних відносин, оскільки ОСОБА_1 та померла ОСОБА_3 є троюрідними сестрами.
 
Відповідно до частини другої статті 76 ЦПК України до засобів доказування відносяться, зокрема, показання свідків.
 
Частиною першою статті 90 ЦПК України визначено, що показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.
 
Під час розгляду справи судом першої інстанції свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 підтвердили, що                    ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є троюрідними сестрами. 
 
Доводи ОСОБА_2 про неможливість врахування показань зазначених свідків у зв`язку із наявністю родинних чи дружніх відносин з позивачем, яка є зацікавленою особою в результаті розгляду справи, колегія суддів відхиляє у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. При цьому суд враховує, що свідки ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,                    ОСОБА_20 були попереджені під розписку про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання і відмову від давання показань (а. с. 81, 83, 100, 101).
 
Посилання ОСОБА_2 про те, що інформація, надана свідками,                 є показаннями з чужих слів, а отже, є недопустимими доказами у справі не заслуговують на увагу, оскільки у цій справі, за неможливості отримання всіх документів на підтвердження факту родинних відносин, суди попередніх інстанцій правильно врахували показання свідків, які надали відому їм інформацію щодо обставин, які підлягають встановленню                 у справі. 
При цьому Верховним Судом не встановлено порушень положень статті 230 ЦПК України під час допиту свідків, отже, посилання касаційної скарги про встановлення судами попередніх інстанцій обставин справи на підставі недопустимих доказів колегія суддів відхиляє, оскільки обставини справи встановлені на підставі оцінки зібраних доказів, проведеної з дотриманням вимог процесуального закону.
 
Суди правильно застосували положення статті 89 ЦПК України про оцінку доказів, у тому числі показань свідків.
 
Інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи й зводяться до переоцінки судом доказів, що на підставі вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
 
Доводи касаційної скарги зводяться до формальної незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями та не дають підстав для їх скасування, оскільки згідно з вимогами частини другої статті 410 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.
 
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
 
Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області                     від 24 лютого 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду                       від 16 червня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді: | Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк