ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2022 року

м. Київ

cправа №  911/2050/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Берднік І. С. - головуючого, Зуєва В. А., Міщенка І. С., 

секретар судового засідання - Корнієнко О. В., 

за участю представників:
Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" - Пелих О. Д.,
Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрросінвест" - Зозулі О. Г.,
Державного управління справами - Любавської І. Р.,
Калинівської селищної ради Броварського району Київської області - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрросінвест"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 (у складі колегії суддів: Тищенко А. І. (головуючий), Скрипки І. М., Михальської Ю. Б.)
у справі № 911/2050/16
за позовом Державного підприємства "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрросінвест",
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державного управління справами, Калинівської селищної ради Броварського району Київської області,
про усунення перешкод у користуванні майном,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2016 року Державне підприємство "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" (далі - ДП "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" ) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрросінвест" (далі - ТОВ "Укрросінвест") про усунення перешкод у користуванні майном, а саме: нежитловою будівлею площею 118,4 кв. м та металевим ангаром площею 554,9 кв. м, розташованих за адресою: вул. Чернігівська, 11/5, смт Калинівка, Броварський район, Київська область.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.06.2016 порушено провадження у справі № 911/2050/16 та залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державне управління справами та Калинівську селищну раду Броварського району Київської області (далі - Калинівська селищна рада).
Рішенням Господарського суду Київської області від 17.08.2017 у справі                                    № 911/2050/16 позовні вимоги задоволено повністю.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що оскільки нерухоме майно (нежитлова будівля та ангар) є державною власністю, перебуває в управлінні Державного управління справами, знаходиться в господарському віданні ДП "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" та обліковується на його балансі, збудоване згідно з договором від 08.12.1992 № 1/526 про сумісну діяльність та розташоване на земельній ділянці ТОВ "Укрросінвест", отже, виникла ситуація, коли на належній відповідачу земельній ділянці перебувають об`єкти нерухомості, які належать позивачу. Тому суд дійшов висновку, що матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідного майнового права позивача, яке підлягає захисту в обраний позивачем спосіб, що відповідає чинному законодавству.
Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2017 скасоване та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Верховного Суду від 02.08.2018 постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.10.2017 скасовано, рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2017 залишено в силі.
08.01.2020 ТОВ "Укрросінвест" звернулося до Господарського суду Київської області із заявою про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2017 у справі № 911/2050/16 за нововиявленими обставинами, на підставі пункту 3 частини 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Заяву обґрунтовано тим, що постановою Верховного Суду від 03.12.2019 в адміністративній справі № 361/803/14-а скасовано постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2015, якою визнано протиправним і незаконним рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 31.05.2012 № 65 "Про скасування рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 25.08.2011 № 110 "Про присвоєння поштової адреси", залишену в цій частині без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016, а провадження у справі - закрито. 
Заявником зазначено, що долучені позивачем до матеріалів справи правовстановлюючі документи відносно наявності у позивача права власності та місцезнаходження нерухомого майна (нежитлова будівля та ангар) оцінювались Господарським судом Київської області з урахуванням чинності цих судових рішень. Враховуючи те, що рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 31.05.2012 № 65 залишилося діючим, провадження у справі № 911/2050/16 підлягає закриттю на підставі статті 231 ГПК України, оскільки відсутній предмет спору, а саме перешкоди у користуванні ДП "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" нежитловою будівлею площею 118,4 кв. м та металевим ангаром площею 554,9 кв. м.
Рішенням Господарського суду Київської області від 15.10.2020 у справі, що розглядається, заяву ТОВ "Укрросінвест" про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2017 скасоване. Провадження у справі № 911/2050/16 - закрито.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що постановою Верховного Суду від 03.12.2019 судові рішення в адміністративній справі № 361/803/14-а скасовано, тому адреса, що входила до предмета спору, фактично не існує, отже, наявна нововиявлена обставина, яка впливає на юридичну оцінку обставин, надану Господарським судом Київської області в рішенні від 17.08.2017 у справі                                     № 911/2050/16. Крім того, суд дійшов висновку, що право, за захистом якого                        ДП "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" звернулося до суду, існувало на час відкриття провадження у справі, а вимога, що була предметом спору, була визначена та відповідала наявним на той час обставинам, тому предмет спору був наявним на час відкриття провадження у справі і зник після скасування рішенням виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 31.05.2012 № 65 рішення про присвоєння відповідної адреси нерухомому майну (нежитлова будівля та ангар), що стало нововиявленою обставиною у даній справі.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 рішення Господарського суду Київської області від 15.10.2020 скасоване. У задоволенні заяви ТОВ "Укрросінвест" про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2017 у справі № 911/2050/16 за нововиявленими обставинами - відмовлено. Рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2017 залишено в силі.
Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив із того, що скасування постановою Верховного Суду від 03.12.2019 в адміністративній справі № 361/803/14-а постанов Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2015 та Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 та закриття провадження у цій справі, не є істотною обставиною у розумінні положень статті 320 ГПК України, яка є підставою для перегляду рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2017 у справі № 911/2050/16 за нововиявленими обставинами, оскільки обставина визнання протиправним та незаконним рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 31.05.2012 № 65 "Про скасування рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради Броварського району Київської області від 25.08.2011 № 110 "Про присвоєння поштової адреси" була оцінена господарським судом у сукупності з іншими доказами та встановленими у цій справі обставинами. Скасування судового рішення може бути визнано нововиявленою обставиною лише у тому випадку, коли суд обґрунтував рішення, що переглядається, лише скасованим судовим рішенням. 
Не погоджуючись із зазначеною постановою суду апеляційної інстанції, у жовтні 2021 року ТОВ "Укрросінвест" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини 3, частини 4 статті 310 ГПК України, просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 у справі № 911/2050/16, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.11.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 911/2050/16 за касаційною скаргою ТОВ "Укрросінвест" з підстави, передбаченої пунктом 4 частини 2 статті 287 ГПК України, та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 22.12.2021.
ДП "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" подало відзив на касаційну скаргу, в якому заперечило проти касаційної скарги та просило відмовити у її задоволенні в повному обсязі, а постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.
Державне управління справами у відзиві на касаційну скаргу зазначило, що судом апеляційної інстанції при вирішенні спору правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 без змін.
17.12.2021 ТОВ "Укрросінвест" подало до Верховного Суду дві відповіді (заперечення) на відзиви ДП "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" та Державного управління справами на касаційну скаргу. 
Калинівська селищна рада не скористалася своїм правом відповідно до статті 295 ГПК України та не подала до суду касаційної інстанції письмового відзиву на касаційну скаргу.
14.12.2021 ТОВ "Укрросінвест" звернулося до Верховного Суду із заявою про відвід колегії суддів у складі: Берднік І. С. - головуючого, Зуєва В. А., Міщенка І. С. у справі    № 911/2050/16.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.12.2021 заяву ТОВ "Укрросінвест" про відвід колегії суддів у справі                                   № 911/2050/16 залишено без розгляду.
Калинівська селищна рада в судові засідання 22.12.2021 та 19.01.2022 свого представника не направила, хоча була повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином, із заявою до суду про відкладення розгляду справи із зазначенням будь-яких поважних причин неможливості явки її представника в судове засідання або з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відповідно до частини 4 статті 197 ГПК України не зверталася.
Ураховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у справі "В`ячеслав Корчагін проти Росії", те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Верховний Суд дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності представника зазначеного учасника справи.
У судовому засіданні 22.12.2021 ТОВ "Укрросінвест" заявило клопотання, в якому просив колегію суддів Касаційного господарського суду Берднік І. С., Зуєва В. А. та Міщенка І. С. заявити самовідвід на підставі пункту 4 частини 1 статті 35 ГПК України, у зв`язку з чим у судовому засіданні оголошено перерву до 19.01.2022.
У судовому засіданні 19.02.2022 представник ТОВ "Укрросінвест" доповнив підстави заявленого клопотання. 
Долучивши до матеріалів справи матеріали щодо здійснення авторозподілу справи № 911/2050/16, заслухавши пояснення представника ТОВ "Укрросінвест", який підтримав заявлене клопотання, думку представників ДП "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" та Державного управління справами, Верховний Суд окремою ухвалою відмовив у задоволенні клопотання. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників ДП "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв", ТОВ "Укрросінвест" та Державного управління справами, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд дійшов таких висновків.
При розгляді господарським судом Київської області справи № 911/2050/16 за позовом ДП "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" про усунення перешкод у користуванні майном, було встановлено, що наказом Головного управління комунальної власності м. Києва від 21.09.2007 № 326 "Про закріплення основних фондів комунальної власності територіальної громади м. Києва", зі змінами, внесеними наказом Головного управління комунальної власності м. Києва від 04.07.2012 року № 332, за Комунальним підприємством "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" (далі - КП "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв") закріплено на праві господарського відання майно: нежитлова будівля площею 118,4 кв. м та металевий ангар площею 554,9 кв. м, розташовані по вул. Чернігівській, 11/5 в с. Калинівці Броварського району Київської області.
Зазначене нерухоме майно було збудоване згідно з договором від 08.12.1992                      № 1/526 про сумісну діяльність укладеним між правопопередником позивача Генеральною дирекцією Київської міської державної адміністрації по обслуговуванню іноземних представництв та Управлінням виробничо-технологічної комплектації ВО "Ремтехенергомонтажналадка".
Кабінет Міністрів України розпорядженням від 10.08.2011 № 775-р вирішив передати цілісний майновий комплекс КП "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" у державну власність та управляння Державного управління справами.
Розпорядженням керівника Державного управління справами від 09.04.2013 № 70 відбулося припинення діяльності КП "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" шляхом реорганізації (перетворення) у ДП "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв".
Отже, правонаступником КП "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" є ДП "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв", органом управління майном якого є Державне управління справами.
Згідно з актом приймання-передачі цілісного майнового комплексу КП "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв" із комунальної власності територіальної громади міста Києва та управління Київської міської ради у державну власність та управління Державного управління справами станом на 01.01.2013 передано майно цілісного майнового комплексу  КП "Генеральна дирекція Київської міської ради з обслуговування іноземних представництв", до складу якого входить і майно позивача (нежитлова будівля площею 118,4 кв. м та металевий ангар площею 554,9 кв. м, розташовані по   вул. Чернігівській, 11/5 в с. Калинівці Броварського району Київської області).
Отже, нежитлова будівля площею 118,4 кв. м та металевий ангар площею 554,9 кв. м, розташовані в с. Калинівці Броварського району Київської області, є державною власністю, органом управління якими є Державне управління справами, знаходяться в господарському віданні позивача та обліковується на його балансі.
Після передачі зазначеного нерухомого майна у державну власність 19.12.2013 Державне управління справами як орган управління державним майном, яке перебуває у господарському віданні позивача, зареєструвало відповідне право власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нежитлову будівлю та ангар, розташовані за адресою: вул. Чернігівська, 11/5, смт Калинівка, Броварський район, Київська область.
Державна реєстрація права власності на зазначені об`єкти нерухомості в установленому законом порядку не оскаржувалась та не визнавалась незаконною.
Поштова адреса: вул. Чернігівська, 11/5, смт Калинівка, Броварського району, Київської області була присвоєна вказаним об`єктам нерухомості рішенням виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 25.08.2011 № 110 "Про присвоєння поштової адреси".
У подальшому виконавчим комітетом Калинівської селищної ради ухвалено рішення від 31.05.2012 № 65 «Про скасування рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 25.08.2011 № 110 «Про присвоєння поштової адреси». Іншої адреси об`єктам нерухомості позивача присвоєно не було.
Натомість 22.08.2013 виконавчий комітет Калинівської селищної ради рішенням                 № 55 "Про присвоєння поштової адреси земельній ділянці, що належить                                ТОВ "Укрросінвест", присвоїла земельній ділянці, на якій знаходиться нерухоме майно позивача, поштову адресу: вул. Чернігівська, 13, смт Калинівка, Броварський район, Київська область. 
Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2015 у справі № 361/803/2014-а визнано протиправним та незаконним рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 31.05.2012 № 65 "Про скасування рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 25.08.2011 № 110 "Про присвоєння поштової адреси". 
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 у справі № 361/803/2014-а постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2015 у справі № 361/803/2014-а в частині визнання протиправним та незаконним рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 31.05.2012 № 65 "Про скасування рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 25.08.2011 № 110 "Про присвоєння поштової адреси" залишено без змін.
Розглянувши позовні вимоги ДП "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв", Господарський суд Київської області у рішенні від 17.08.2017 дійшов висновку, що рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради  від 31.05.2012 № 65 "Про скасування рішення Виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 25.08.2011 № 110 "Про присвоєння поштової адреси" не може породжувати жодних правових наслідків, а тому з огляду на частину 2 статті 4 ГПК України судом не застосовується.
Оскільки відповідач під час розгляду справи № 911/2050/16 наполягав на невизначеності місця розташування спірних об`єктів ухвалою Господарського суду Київської області від 26.10.2017 у справі було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Згідно висновку експертизи від 20.03.17 № 20724/16041, за наслідками проведеного експертного дослідження встановлено, що об`єкти нерухомості: нежитлова будівля "А-1" та ангар "Б", яким надано поштову адресу: вул. Чернігівська, 11/5, смт Калинівка, Броварського району, Київської області і за якою внесено відомості про власника до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, фактично розташовані на земельній ділянці площею 2,2 га, яка належить відповідачу на праві користування за адресою: вул. Чернігівська, 13, смт Калинівка, Броварського району, Київської області (згідно з даними з Державного земельного кадастру).
З огляду на встановлені у сукупності обставини Господарський суд Київської області рішенням від 17.08.2017 у справі №911/2050/16, залишеним в силі постановою Верховного Суду від 02.08.2018, позовні вимоги ДП "Генеральна дирекція з обслуговування іноземних представництв" задовольнив повністю.
Постанова Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021, що оскаржується ТОВ «Укрросінвест», є судовим рішенням, ухваленим за результатами розгляду заяви про перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами та відповідно до вимог ГПК України може бути переглянута на загальних підставах у суді касаційної інстанції (що не суперечить правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 760/20599/15-ц).
Порядок перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами урегульовано статтею 320 ГПК України, відповідно до частини 1 якої рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:                1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;                                            2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. 
До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору.
Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не були відомі та не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.
Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі    № 19/5009/1481/11).
За змістом частини 4 статті 320 ГПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
При перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина 5 статті 320 ГПК України).
Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28.10.1999). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п. п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24.06.2003; ухвала суду щодо прийнятності заяви № 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п. п. 42 - 44 рішення суду у справі "Желтяков проти України" від 09.06.2011). Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним (п. п. 27 - 34 рішення суду у справі "Праведная проти Росії" від 18.11.2004).
Як на підставу перегляду рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2017 у справі, що розглядається, за нововиявленими обставинами                              ТОВ "Укрросінвест" посилається на скасування постановою Верховного Суду від 03.07.2018 в адміністративній справі № 361/803/14-а постанов Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2015 та Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016, зокрема в частині визнання протиправним і незаконним рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 31.05.2012 № 65 «Про скасування рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 25.08.2011 № 110 «Про присвоєння поштової адреси» та закриття провадження в адміністративній справі (пункт 3 частини 2 статті 320 ГПК України). 
Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що скасування судових рішень у справі № 361/803/14-а не може бути підставою для перегляду рішення Господарського суду Київської області від 17.08.2017 у справі   № 911/2050/16 за нововиявленими обставинами, оскільки обставина визнання протиправним та незаконним рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 31.05.2012 № 65 "Про скасування рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 25.08.2011 № 110 "Про присвоєння поштової адреси" постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2015, залишеною в цій частині без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2016 у справі № 361/803/14-а, була оцінена господарським судом у сукупності з іншими встановленими у справі № 911/2050/16 обставинами, зокрема: будівництво правопопередником позивача Генеральною дирекцією Київської міської державної адміністрації об`єктів нерухомості: нежитлової будівлі площею 118,4 кв. м та металевого ангару площею 554,9 кв. м за адресою: вул. Чернігівська, 11/5, смт Калинівка, Броварський район, Київська область; наявність державної реєстрації права державної власності (орган управління Державне управління справами) на об`єкти нерухомості (нежитлова будівля та ангар) за зазначеною у реєстрі адресою; знаходження належних позивачу спірних об`єктів нерухомості на належній відповідачу земельній ділянці (висновок судової експертизи).
З огляду на зазначене колегія суддів Касаційного господарського суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що обставини, на які посилається відповідач у своїй заяві, не можуть вважатися нововиявленими відповідно до вимог статті 320 ГПК України.
Підставою касаційного оскарження постанови Північного апеляційного суду від 07.09.2021 у справі, що розглядається, ТОВ «Укрросінвест» зазначає пункт 4 частини 2 статті 287 ГПК України з огляду на наявність підстави для скасування постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 та направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, передбаченої пунктом 3 частини 3 статті 310 цього Кодексу, а саме - суд необґрунтовано відхилив клопотання про дослідження доказів щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 1, 3 статті 310 ГПК України.
Зокрема, згідно з пунктом 3 частини 3 статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
У касаційній скарзі скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції безпідставно ухилився від розгляду клопотань щодо встановлення обставин справи та дослідження доказів, зокрема: 
-          рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 31.05.2012               № 65;
-          рішення виконавчого комітету Калинівської селищної ради від 25.08.2011               № 110;
-          наказу Управління комунальної власності м. Києва від 21.09.2007 № 326;
-          наказу Управління комунальної власності м. Києва від 04.07.2012 № 332;
-          листів Управління Держгеокадастру у Броварському районі Київської області від 11.03.2016 № 32-1008-99.2-301/2-16 та від 12.11.2016 № 32-1008-99.2-1491/2-16;
-          витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 19.12.2013 № 14966612;
-          висновку експерта від 20.03.2017 № 20724/16-41 та акта здачі-приймання зазначеного висновку;
-          листів Калинівської селищної ради від 07.12.2012 № 1194, від 20.09.2013                  № 877, від 15.03.2016 № 236, від 02.07.2016 № 822.
Матеріалами справи та змістом оскаржуваного рішення підтверджується належне дослідження судом апеляційної інстанції доказів у справі, надання їм правильної оцінки, а доводи касаційної скарги про ухилення суду апеляційної інстанції від розгляду його клопотання щодо встановлення обставин справи та дослідження доказів фактично зводяться до намагання скаржника спонукати суд при розгляді заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами здійснити переоцінку доказів у справі та встановити по-новому фактичні обставини справи, визнавши доведеність скаржником фактів, покладених ним в основу заяви про перегляд рішення у справі № 911/2050/16 за нововиявленими обставинами.
Верховний Суд під час розгляду касаційної скарги враховує, що дослідження обставин і перевірка доказів про наявність нововиявлених обставин у розумінні положень процесуального законодавства не може мати наслідком нову правову оцінку обставин, які вже були предметом дослідження судів при вирішенні спору по суті та кваліфікації таких обставин як нововиявлених.
Підсумовуючи, Верховний Суд зазначає, що подана ТОВ "Укрросінвест" заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами фактично зводиться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи по суті. Проаналізувавши доводи касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що вони опосередковано спрямовані на ініціацію нового судового розгляду і нового рішення по суті та є замаскованою процедурою нового судового розгляду справи, що суперечить правовому поняттю - нововиявлена обставина, з якою законодавець пов`язує можливість судового розгляду.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
За змістом частини 1 статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржувану постанову, не допустив порушень норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, а наведені скаржником доводи не спростовують викладених у судовому рішенні висновків, касаційну скаргу ТОВ "Укрросінвест" слід залишити без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі статтею 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на заявника касаційної скарги.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрросінвест" залишити без задоволення.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2021 у справі    № 911/2050/16 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя                                                                         І. С. Берднік

Судді:                                                                                                           В. А. Зуєв

                                                                                                            І. С. Міщенко