ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1970/21 Справа № 212/8885/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ваврушак Н.М. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

28 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Тімофєєва Артура Сергійовича на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, 
за участю в режимі відеоконференції:                                        
особи, яка притягається до 
адміністративної відповідальності                                 ОСОБА_1 
захисника                                                         Тімофєєва А.С.
ВСТАНОВИВ:
       Зміст оскарженого судового рішення.
       Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , 28 серпня 2021 року о 07.00 годині в місті Кривий Ріг по автодорозі вул. Спартака-ЦГЗК, керував транспортним засобом марки «Форд Сієра» номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду у медичному закладі лікарні КНПД, з метою встановлення ступеня сп`яніння, відмовився в присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинила правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. . 
       Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
       В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі зарити. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 , зокрема відеозапис, наявний в матеріалах справи, зроблений не на боді-камеру, а на звичайний смартфон і на ньому не зафіксовано рух автомобіля, а також, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Останній повідомляв поліцейським, що він тільки хотів перевірити авто, але сам за кермо не сідав. 
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом винуватості ОСОБА_1 , а посадова особа, яка його склала не надала доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, як зазначено в протоколі та доказів відмови в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Позиції учасників апеляційного розгляду. 
В судовому засіданні в режимі відеоконференції захисник Тімофєєв А.С.та Беспалов Ю.В., підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, постанову суду скасувати і закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративного правопорушення. 
Мотиви апеляційного суду. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги захисника, зміст яких зводився до відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, зокрема відеозапис, пояснення ОСОБА_1 , зазначені в протоколі та пояснення свідків, апеляційний суд доходить висновку, що викладене в постанові суду першої інстанції твердження про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 036044 від 28.08.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також відеозаписом. 
З відеозапису, долученого до матеріалів справи слідує, що на запитання поліцейського яким транспортним засобом керував, ОСОБА_1 відповів, що керував Фордом Сієрра, на запитання куди їхали, повідомив, що їхав на роботу. На вимогу поліцейського пройти огляд на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Драгер» відмовився, пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я також відмовився в присутності двох свідків, присутність яких зафіксована на відеозаписі. На запитання поліцейського чому відмовляєтесь, повідомив, що за день до цього ввечері випив триста грам горілки. Також ОСОБА_1 повідомив, що буде давати пояснення. При цьому на відеозаписі також зафіксовано, як поліцейський роз`яснює ОСОБА_1 його права та порядок проведення огляду на стан сп`яніння. 
В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 також зазначив, що відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння, оскільки вчора випив 300 грам горілки і з протоколом згоден. 
Відеозаписом, а також поясненнями ОСОБА_1 спростовуються доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і що відсутні докази даного факту. Таким чином, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується сукупністю доказів, зокрема і його поясненнями на місці зупинки транспортного засобу. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Національний припис закону – ст. 251 КУпАП - встановлює абсолютний характер джерел та змісту доказової інформації по справі – «будь-які фактичні дані». Також, на відміну від правил кримінального провадження, КУпАП не містить критеріїв недопустимості доказів.
Тому суд робить висновок про відсутність підстав для визнання відеозапису недопустимим доказом з тих підстав, що на думку захисника, він зроблений не на боді-камеру працівника поліції, а на смартфон. 
Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735 (Далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вказані положення повністю кореспондуються з положеннями п. 2.5. Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. № 14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. 
Таким чином, проходження, відповідно встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, оскільки передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.
Під час дослідження матеріалів справи, зокрема відеозапису події правопорушення, апеляційним судом не встановлено порушень вимог ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкцій, затверджених спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735 від 09.11.2015 року та наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, які б порушили права ОСОБА_1 та були б наслідком закриття провадження у справі.
Перевіряючи оцінку вищевказаних доказів, апеляційний суд дійшов висновку про правильність встановлення судом фактичних обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника Тімофєєва Артура Сергійовича залишити без задоволення.
Постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2021 року стосовно  ОСОБА_1  за частиною 1 статті 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

         Суддя                                                                О.П. Піскун