ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 березня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/8489/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року (суддя Пасічник Ю.П.) у справі №340/8489/21 за позовом ОСОБА_1 до  Головного управління  Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

          ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:
    - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 зі зменшенням відсоткового розміру пенсії з 74 % на 70%;
       - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати та виплатити пенсію з 01 квітня 2019 року у розмірі 74 % відповідних сум грошового забезпечення відповідно до наданої Управлінням Служби безпеки України в Кіровоградській області довідки про розмір грошового забезпечення від 28.08.2020 №61/17/59, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення та раніше виплачених сум.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що з 2007 року перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", розмір якої був визначений на момент призначення пенсії - 74% місячного грошового забезпечення. Однак, після перерахунку відповідачем розмір пенсії позивача зменшився до 70% грошового забезпечення. Позивач вважав такі дії відповідача, щодо зменшення основного розміру пенсії з 74% до 70% від суми грошового забезпечення  протиправними у зв`язку з чим просив позов задовольнити.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:
визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в частині перерахунку пенсії ОСОБА_1 зі зменшенням відсоткового розміру пенсії з 74 % на 70%;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до наданої Управлінням Служби безпеки України в Кіровоградській області довідки про розмір грошового забезпечення від 28.08.2020 №61/17/59, із розрахунку 74% 
відповідних сум грошового забезпечення з урахуванням всіх видів грошового забезпечення та раніше виплачених сум.
В частині заявлених позовних вимог щодо виплати пенсії без обмеження її максимальним розміром - відмовлено.
Рішення суду, в частині задоволених позовних вимог, мотивовано тим, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. У зв`язку з чим, застосування відповідачем при перерахунку пенсії положень  ст.13 Закону № 2262-XII  в редакції, яка була чинна на час перерахунку пенсії позивачу, суперечить нормам чинного законодавства. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову відмову у задоволенні позову. Позиція відповідача фактично полягає у тому, що оскільки перерахунок пенсії позивачу здійснювався у 2018 році, то застосуванню підлягає та редакція  Закону №2262-ХІІ, яка чинна на момент перерахунку та якою обмежено відсотковий розмір пенсії 70% від грошового забезпечення. З цих підстав відповідач вказує на порушення судом норм матеріального права. Щодо порушення судом норм процесуального права, то позиція відповідача полягає у тому, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки тому, що позивач звернувся із позовом до суду з пропуском строку, визначено ст..122 КАС України, у зв`язку з чим суд першої інстанції безпідставно задовольнив позов та зобов`язав відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2019.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Пенсію позивачу призначено з 2007 року виходячи з вислуги років у розмірі 74% грошового забезпечення.
З 1 квітня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, на виконання рішення суду, здійснено перерахунок пенсії позивача. Розмір пенсії встановлено виходячи із 70% суми розміру грошового забезпечення, що передбачено ст.13 Закону №2262 в редакції на момент здійснення перерахунку. 
Не погодившись з діями відповідача щодо зміни розміру пенсії у відсотковому значенні, позивач звернувся з позовом до суду.
За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи пенсію за вислугу років позивачу було призначено у 2007 році відповідно до  Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"  у розмірі 74% грошового забезпечення.
Відповідно до  ст.13 Закону №2262-ХІІ, в редакції, діючій на час призначення позивачу пенсії, було передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення.
Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166-VII від 27 березня 2014 року, який набрав чинності 1 квітня 2014 року, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до  статті 13 Закону №2262-XII, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Саме в такій, зміненій редакції положення  Закону №2262-XII  були застосовані відповідачем при визначенні розміру пенсії позивача при проведенні перерахунку.
Суд першої інстанції правильно виходив з того, що внесені Законом №1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.
Тобто, при перерахунку пенсії застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 8 липня 2015 року у справі №732/48/15 та Верховним Судом у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 523/4930/15-а, від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17, від 04.02.2019 у зразковій справі №240/540/18.
Таким чином, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення при перерахунку пенсії, її розміру з 74% грошового забезпечення до 70%.
Аргументи відповідача про те, що під час перерахунку пенсії підлягають застосування саме положення Закону, які є чинними на час такого перерахунку, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки встановлення відповідачем граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.
Щодо аргументів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду із позовом слід зазначити те, що про порушене право позивач дізнався із Листа відповідача від 01.07.2021, яким йому було повідомлено про здійснений перерахунок пенсії і визначений розмір пенсії у відсотковому значенні. Із позовом до суду позивач звернувся 04.11.2021 року, тобто в межах строку, передбаченого ч.2 ст.122 КАС України. Доказів того, що позивач знав або повинен був дізнатися про порушення своїх прав до 01.07.2021, відповідачем суду надано не було. Отже, суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01.04.2019, тобто з часу виникнення права на перерахунок пенсії.
Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -                                                        
                                                         ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2021 року у справі №340/8489/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 24.03.2022
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк