РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2022 року
м. Рівне

Справа № 569/3196/18
Провадження № 22-ц/4815/22/22

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий суддя: Боймиструк С.В.
судді: Гордійчук С.О., Хилевич С.В.
секретар судового засідання: Москалик Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2021 року у справі за поданням державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Овсіюка В.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу,

В С Т А Н О В И В :
В квітні 2021 року державний виконавець Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Овсіюк В.А. звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
В обґрунтування даного подання зазначає, що на виконанні Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження № 58451702 з примусового виконання виконавчого листа № 560/3196/18, виданого Рівненським міським судом Рівненської області 21.02.2019, про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики від 08.09.2015 в розмірі 44986, 24 грн. Свій обов`язок по сплаті боргу ОСОБА_1 не виконує, попри зобов`язання згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження, винесеної 22.09.2019 державним виконавцем, боржник не надав декларацію про доходи та майно, будь-яких дій, спрямованих на виконання зобов`язання боржником не здійснено. 15.08.2019 та 26.11.2019 державним виконавцем винесені постанови про арешт коштів боржника, 02.12.2019 державним виконавцем також було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та відправлено за місцем працевлаштування, на виконання якої з ОСОБА_1 було стягнуто 3781, 28 грн. Проте, згодом відрахування з заробітної плати боржника припинились, у зв`язку з його відпусткою без збереження заробітної плати з 18.03.2020. Майно, належне боржнику на праві власності, відсутнє, доходи у вигляді пенсії боржник не одержує. На виклики державного виконавця Овсіюка В.А. не з`являється, про причини неявки не повідомляє. Боржник ухиляється від виконання рішення та не вживає заходів щодо його виконання. 29.03.2021 державним виконавцем відділу було направлено запит до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону з моменту відкриття виконавчого провадження по день складення запиту і згідно з відповіддю встановлено, що 01.03.2021 ОСОБА_1 здійснив виїзд за межі України за допомогою закордонного паспорту № НОМЕР_1 , а 09.03.2021 боржник повернувся до України. Вказаний факт підтверджує те, що боржник вільно перетинає кордон України у власних цілях, але не вчиняє жодних дій, які б сприяли виконанню його обов`язків по сплаті боргу. 

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2021 року відмовлено в задоволенні подання державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Овсіюка В.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу.

У поданій на вказану ухвалу суду апеляційній скарзі державний виконавець Овсіюк В.А. покликається на її незаконність.
Зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про неявку в судове засідання державного виконавця без поважних причин. Вказує, що ЗУ «Про виконавче провадження» містить вичерпний перелік документів, котрі надсилаються рекомендованою кореспонденцією. Всі інші документи виконавчого провадження надсилаються простим поштовим відправленням, якщо стягувачем не було здійснено авансування витрат.
Стверджує, що матеріали виконавчого провадження містять докази обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження, однак рішення тривалий час не виконується.
Боржник перетинав кордон України, однак після повернення, жодних дій спрямованих на погашення боргу не вчинив.
На вимоги державного виконавця боржник не з`являвся та не надавав пояснень за фактами невиконання рішення суду.
Із вказаних підстав, просив зазначену ухвалу суду скасувати та винести нове судове рішення, яким подання держаного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Рівненського міського суду від 16 квітня 2021 року – залишити без змін.
Сторони в судове засідання не з`явились.
За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з частиною п`ятою статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Відповідно до ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Перелік таких обмежень зазначено в`їзду та зокрема в даному випадку підставою для такого обмеження є п. 5 ч. 1 ст. 6 цього Закону зі змісту якого вбачається, що ухилення особи від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням є підставою для тимчасового обмеження у виїзді за кордон.
Згідно ч.1 ст.441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.
Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець застосовував заходи для виконання рішення суду, однак заборгованість не погашена і боржником ОСОБА_1 не вчиняється жодних дій для її погашення, після чого державний виконавець звернувся до місцевого суду з відповідним поданням.
Ухилення боржника від виконання рішення суду та виниклого зобов`язання є поняттям оціночним, тому встановлюючи цей факт, колегія суддів оцінює всі наявні в справі докази в їх сукупності.
Місцевий суд в своїй ухвалі вірно зазначив, що відповідальність у виді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України передбачена не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тобто особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).
Правильно встановивши обставини справи, місцевий суд дійшов невірного висновку, щодо відхилення подання.
З відповіді на запит №99859227 від 29.03.2021 року до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону вбачається, що ОСОБА_1 покинув територію України 01.03.2021 року та повернувся 09.03.2021 року.
Факт виїзду за межі України підтверджує наявність коштів у боржника, а враховуючи тривалість виїзду відсутні підстави вважати, що характер поїздки передбачав працевлаштування боржника.
Отже, боржник маючи необхідні кошти та можливість, хоч частково виконати своє зобов`язання, цього не вчинив, а кошти використав на свої власні потреби.
Ця обставина розцінюється колегією суддів, не інакше як свідоме ухилення від погашення існуючої заборгованості.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у відзиві боржник не спростовує посилання державного виконавця на свою обізнаність про наявність рішення суду щодо стягнення з нього заборгованості, однак матеріали справи не містять жодного доказу про його намагання сплатити заборгованість, тощо. З доданої до апеляційної скарги заяви від 21.03.2019 року вбачається, що боржник обґрунтовує поважність причин невиконання рішення, тим, що офіційно не працевлаштований, не має доходу та утримує дітей. У відзиві зазначає, що з 18.03.2020 року вийшов у відпустку без збереження заробітної плати, а в подальшому був звільнений.
Такі твердження ОСОБА_1 не заслуговують на увагу. Він не позбавлений можливості влаштуватись на роботу і отримувати дохід, однак цього ним не зроблено. Загально відомо, що утримання дітей, сім`ї, оплата комунальних послуг потребує відповідних коштів, однак вони приховані боржником від стягнення.
Зовнішня сторона ухилення може виражатись не тільки дією а й бездіяльністю, яка вбачається в ігноруванні боржником вимог державного виконавця. Відсутність коштів та роботи, наявність інших зобов`язань не є незалежними від нього об`єктивними обставинами, які перешкоджають виконувати рішення суду.
Твердження боржника про наявність однієї поштової адреси зі стягувачем не є предметом спору та не відповідає матеріалам справи. З копії паспорта ОСОБА_2 та відправленої судової кореспонденції з повідомленнями про вручення поштових відправлень стягувачу вбачається, що вона зареєстрована та отримує кореспонденцію за адресою: АДРЕСА_1 . Боржник зазначає своєю поштовою адресою: АДРЕСА_2 , зокрема і у відзиві на апеляційну скаргу. Отже наведені боржником доводи не спростовують факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та відсутність активних дій щодо виконання судового рішення.
Згідно ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_1 на користь Рівненського міського  відділу державної  виконавчої служби  Західного міжрегіонального  управління міністерства  юстиції (м. Львів) підлягають до стягнення судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) в розмірі 2270 грн.
За таких обставин, місцевий суд не дотримався норм матеріального та процесуального права, його висновки не відповідають обставинам справи, тому оскаржена ухвала не може залишатись чинною, підлягає скасуванню, а подання державного виконавця до задоволення.
Керуючись ст. 367, п.2 ч.1 ст.374,382,384, п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) задовольнити.
Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2021 року скасувати.
Подання державного виконавця Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Овсіюка В.А. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 без вилучення паспортного документу задоволити та тимчасово обмежити ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Рівненського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) судові витрати в розмірі 2270 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                         С.В. Боймиструк

Судді:                                                                        С.О. Гордійчук

                                                                               С.В. Хилевич