ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 р.	Справа № 520/3446/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 28.09.21 року по справі № 520/3446/21
          за позовом         Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО КЕПІТАЛ ГРУП ЛТД"  
          до         Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України                 
          про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальність «Агро Кепітал Груп ЛТД» (далі по тексту - позивач, ТОВ «Агро Кепітал Груп ЛТД») звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДПС в Харківській області,), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.09.2020 №00004610510 про сплату штрафу у сумі 500 000,00 грн., яке прийняте ГУ ДПС у Харківській області на підставі акта про результати фактичної перевірки від 04.09.2020 №433/20/30/РРО/37461422.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року позов задоволено.
Скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 25.09.2020 №00004610510.
Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Кепітал Груп ЛТД» у розмірі 7 500 (сім тисяч п`ятсот) гривень.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
          В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. 
Окрім того, Головним управлінням ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України подано клопотання про закриття провадження у справі. В обґрунтування даного клопотання відповідач посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року по справі №905/2030/19 (905/1159/20) та зазначає, що у провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа №922/3457/21 про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальність «Агро Кепітал Груп ЛТД», що на думку останнього є підставою для закриття провадження .
Проте, колегія суддів вважає дане клопотання безпідставним, оскільки позовні вимоги заявлено 03.03.2021 року, тобто до відкриття провадження у справі №922/3457/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальність «Агро Кепітал Груп ЛТД» згідно ухвали Господарського суду Харківської області від 13.09.2021 року, щао міститься в матеріалах справи. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування  не вбачає, а тому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 залишити без змін.
В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання   повідомлені своєчасно та належним чином. 
Відповідно до  ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених  про дату, час і місце  розгляду справи, не перешкоджає  розгляду  справи.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалось.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що посадовими особами відповідача на підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України видано наказ від 25.08.2020 №2679 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Агро Кепітал Груп ЛТД» з 26.08.2020 тривалістю відповідно до вимог пункту 82.3 статті 82 Податкового кодексу України у частині обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Вказаний наказ про проведення перевірки, отримано директором позивача.
Внаслідок проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки від 04.09.2020 №433/20/30/РРО/37461422.
Вказаний акт перевірки отримано та ознайомлено директора ТОВ «Агро Кепітал Груп ЛТД» - Вареника В.Б., який підписано 04.09.2020 із зауваженнями.
З акту вбачається, що у ході проведення перевірки встановлено зберігання пального код УКТЗЕД 2710122500 без наявної ліцензії на право зберігання пального, а саме, підприємством отримано паливо (N-Гексан) згідно акцизної накладної від 27.04.2020, в якій зазначено адресу місця зберігання пального, яке не є акцизним складом на якому суб`єкт господарювання платник податку зберігає пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки - місто Харків, вулиця Данилевського 38, офіс 7.
Відповідно до висновку акту перевірки встановлено порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» у частині зберігання пального без придбання відповідної ліцензії на право зберігання пального.
На підставі акту перевірки, контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.09.2020 №00004610510 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 500 000,00 грн. у зв`язку з встановленням порушення позивачем вимог статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пальним».
Не погоджуючись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог та  не доведеності відповідачем правомірності прийнятого   ним рішення.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі за текстом ПК України).
Згідно з п.п  20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України  контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
          Згідно із п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п. 75.1.3 ст. 75 Податкового кодексу України).
          Таким чином, фактична перевірка здійснюється лише за місцем  фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.
          Згідно із пунктом  80.1 статті 80 Податкового кодексу України  фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків.
Відповідно до підпунктів  80.2.2,  80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України  фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Відповідно до п.  81.1 ст. 81 ПК України  посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Системний аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов, як наявність підстав для проведення фактичної перевірки та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.
З матеріалів справи встановлено, що у наказі відповідача від 25.08.2020 №2679 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Агро Кепітал Груп ЛТД» підставою визначено підпункти 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, тобто отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків вимог законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо наявності ліцензій, щодо виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, цільового використання спирту, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Колегією суддів зазначає, що згідно тверджень відповідача, до ГУ ДПС у Харківській області надійшов лист ДПС України від 11.08.2020 №13939/7/99-00-07-05-03-07, в якому повідомлено, що ДПС проведено аналіз баз даних та встановлено перелік суб`єктів господарювання, зокрема - позивача, які не реєструють акцизні склади, не отримували ліцензії на право оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального.
Верховний Суд в постанові від 04.03.2021 у справі №803/1171/17 визнав, що окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти чинного законодавства, не повинні розглядатися як підстава для визнання спірного наказу протиправним, якщо зі змісту такого наказу видається за можливе ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки. Крім того, наявність службової записки з викладенням інформації, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на органи державної податкової служби, може розглядатись як передбачена підпунктом 80.2.5 пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України підстава для проведення фактичної перевірки та відповідно може мати наслідком прийняття оскаржуваних наказів.
Зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів  погоджується з висновками суду першої інстанції, що ГУ ДПС у Харківській області при проведенні фактичної перевірки позивача у повній мірі дотримано встановлені главою 8 розділу ІІ Податкового кодексу України правила щодо призначення та проведення перевірок.
Щодо доводів відповідача про порушення позивачем вимог частини 1 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» та правомірності спірного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку;
місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;
зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.
Відповідно до частин 1, 8 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництву і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Згідно із частинами 1, 2 статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000,00 гривень.
У ході проведення фактичної перевірки відповідачем встановлено, що згідно акцизної накладної від 27.04.2020 позивач придбав паливо (N-Гексан) код УКТЗЕД 2710122500.
З матеріалів справи вбачається, що факт придбання N-Гексану підтверджується наданими позивачем до матеріалів справи договором поставки від 22.10.2013 №22/10, специфікацією від 25.04.2020 №50, видатковою накладною від 27.04.2020 №РН0000034, товарно-транспортною накладною від 26.04.2020 №18.
Акцизна накладна, підтверджуюча придбання позивачем 27.04.2020 у постачальника ТОВ «МХТК» N-Гексан у загальній кількості 25 969 т., є беззаперечним доказом придбання такого пального, але не доказом його зберігання в розумінні статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Позивач пояснює, що отриманий N-Гексан використовувався у власній господарській діяльності у якості розчинника у безперервному технологічному процесі виробництва соняшникової олії за адресою: Луганська область. м. Троїцьке, вул. Чкалова 16, де заходиться маслоекстракційний завод позивача.
Використання гексану у виробництві підтверджується актами про списання гексану на виробництво за квітень, травень, червень, липень 2020 року.
Колегія суддів звертає увагу, що під час перевірки відповідачем не досліджено обставин зберігання та використання позивачем пального як за адресою: Луганська область, місто Троїцьке, вулиця Чкалова, 16, так і за адресою місто Харків вулиця Данилевського, 38, офіс 7. Окрім того, як до суду першої, так і до суду апеляційної інстанції не надано належних доказів наявності ємності для зберігання пального для потреб власного споживання за вказаними адресами.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Головним управлінням ДПС у Харківській області не доведено факт порушення позивачем частини 1 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», за яке до позивача застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 500000 грн.
Беручи до уваги викладене, колегія суддів дійшла висновку, що податкове повідомлення-рішення від 25.09.2020 №00004610510 про застосування штрафних санкцій в сумі 500000 грн. є протиправним, а позовні вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують. .
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 по справі № 520/3446/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    Л.В. Любчич   	
Повний текст постанови складено  02.02.2022 року