ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/824/22 Справа № 214/7560/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ткаченко А. В. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2022 року                                                                м.Кривий Ріг
справа №214/7560/19
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Остапенко В.О., 
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
секретар судового засідання - Євтодій К.С.
сторони:
позивач: Орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради
відповідач:  ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради на  рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області  від 16 серпня 2021  року, яке ухвалено суддею Ткаченко А.В. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 26 серпня 2021 року, -
ВСТАНОВИВ:
В жовтні 2019 року Орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідач ОСОБА_1 має на вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня Криворізької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 70 Криворізької міської ради, та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з родиною мешкає ОСОБА_3 , 1944 року народження, бабуся ОСОБА_1 .
Сім`я ОСОБА_1 перебуває на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у Криворізькому міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 30 січня 2018 року у зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків та потребі у психологічній допомозі дитині. Неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку дітей із сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у службі у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради з 19 березня 2019 року у зв`язку із неналежним виконанням матір`ю своїх батьківських обов`язків.
Відповідач ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя, часто перебуває у стані алкогольного сп`яніння, розвитком та забезпеченням дитини не займається. Під час неодноразових відвідувань сім`ї фіксувалося, що в кімнаті, де мешкає мати з дитиною, дуже брудно, купа брудних речей. Рекомендації щодо приведення житлового приміщення у відповідність до санітарно-гігієнічних норм мати не виконує.
06 вересня 2019 року неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вдруге, за письмовою заявою матері, влаштовано до комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради. Раніше неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 25 лютого 2019 року по 22 березня 2019 року вже перебував у вищезазначеному комунальному закладі.
З відповідачем ОСОБА_1 неодноразово проводилася профілактично-виховна робота, її було попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання батьківських обов`язків.
Окремо ОСОБА_1 рекомендовано пройти курс лікування від алкогольної залежності в комунальному підприємстві «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради. Громадянка ОСОБА_1 у період з 28 вересня 2018 року по 26 липня 2019 року, чотири рази, постановами Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області визнана винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 184 та за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Враховуючи той факт, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, Орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради просили суд позбавити ОСОБА_1 батьківських прав у відношенні її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитини, або опікуна до досягнення ним 18 річного віку та накласти заборону на відчуження майна у вигляді житла за адресою: АДРЕСА_1 , до досягнення повноліття дитиною ОСОБА_2 . 
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області  від 16 серпня 2021  року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог посилаючись на те, що судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що судом не було враховано, що постановами Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року, 12 листопада 2019 року та 11 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності внаслідок вчинення домашнього психологічного насилля по відношенню до неповнолітнього сина та своєї бабусі ОСОБА_3 . 
Також, Орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради зазначає про те, що судом залишено поза увагою пояснення бабусі відповідача, яка зауважила що ОСОБА_1 живе неохайно, у квартирі безлад, погано годує неповнолітнього сина, декілька разів не з`являлась до дому декілька діб, вживає алкоголь, в результаті чого веде себе агресивно по відношенню до свого сина та неї.
Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що після ухвалення судом першої інстанції рішення суду, відповідач жодного разу не звернулася до служби з питання про повернення їй на виховання неповнолітнього сина, що свідчить про небажання останньої зберегти сім`ю, налагодження стосунків та побуту для дитини.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 є матір`ю неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області 14 вересня 2010 року, актовий запис №982 (а.с.7).
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 на ім`я начальника служби у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради від 02 жовтня 2018 року, 12 липня 2018 року, 25 лютого 2019 року, 22 березня 2019 року, 12 вересня 2019 року, з останньою неодноразово проводилися профілактично - роз`яснювальні бесіди, щодо виконання батьківських обов`язків належним чином (а.с.9-13).
Згідно повідомлення Криворізької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №70 від 10 вересня 2019 року неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 учень 2-А класу, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 опинився в складних життєвих обставинах, оскільки його мати, тобто відповідач ОСОБА_1 не приділяє належної уваги вихованню та навчанню дитини, є підозра про вживання останньою алкогольними напоями (а.с.22).
Відповідно до характеристики на учня 2 класу ОСОБА_2 виданої Криворізькою спеціалізованою школи І-ІІІ ступенів № 70 від 10 вересня 2019 року, останній виховується в неповній сім`ї, дитина завжди має охайний чистий одяг, шкільним приладдям забезпечений, з матір`ю дитини проводились профілактичні бесіди, підтримується постійний зв`язок по телефону (а.с.22 - зворот).
Відповідно до Актів обстеження житлово-побутових умов від 12 липня 2018 року, 25 лютого 2019 року, 06 вересня 2019 року, неповнолітній ОСОБА_2 разом з матір`ю мешкає в окремій кімнаті, окремого спального місця дитина не має, не облаштоване місце для виконання завдань, кімната не прибрана (а.с.23-26).
Згідно довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №5» КМР за адресою: АДРЕСА_1 мешкає ОСОБА_1 , разом з неповнолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина спостерігається лікарем-педіатром амбулаторії ЗПСМ №1 Старинською В.М. 08 вересня 2019 року здійснено медичний патронаж-дитина здорова, щеплення проведені згідно віку, на момент огляду був вдягнений охайно. Рекомендації лікаря виконуються в повному обсязі (а.с.27).
Згідно висновку виконкому Саксаганської районної у місті ради від 04 жовтня 2019 року про доцільність позбавлення батьківських прав відповідач ОСОБА_1 , має на вихованні неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня Криворізької спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 70 Криворізької міської ради, та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з родиною мешкає ОСОБА_3 , 1944 року народження, бабуся відповідача ОСОБА_1 . Сім`я ОСОБА_1 перебуває на обліку сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у Криворізькому міському центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з 30 січня 2018 року у зв`язку із неналежним виконанням батьківських обов`язків та потребі у психологічній допомозі дитині. Неповнолітній ОСОБА_2 перебуває на обліку дітей із сімей, які опинилися у складних життєвих обставинах, у службі у справах дітей виконкому Саксаганської районної у місті ради з 19 березня 2019 року у зв`язку із неналежним виконанням матір`ю своїх батьківських обов`язків, оскільки остання веде аморальний спосіб життя, часто перебуває у стані алкогольного сп`яніння, розвитком та забезпеченням дитини не займається. Під час неодноразових відвідувань сім`ї фіксувалося, що в кімнаті, де мешкає мати з дитиною, дуже брудно, купа брудних речей. Рекомендації щодо приведення житлового приміщення у відповідність до санітарно-гігієнічних норм мати не виконує. З ОСОБА_1 неодноразово проводилася профілактично-виховна робота, попереджено про адміністративну та кримінальну відповідальність за невиконання батьківських обов`язків, також рекомендовано пройти курс лікування від алкогольної залежності в комунальному підприємстві «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради. У період з 28 вересня 2018 року по 26 липня 2019 року ОСОБА_1 чотири рази постановами Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу визнана судом винною у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 184 та один раз за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому Криворізький міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді не заперечує проти позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 (а.с.5-6).
Відповідно до довідки КП «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» від 10 вересня 2019 року у ОСОБА_1 , даних за наявність психічного розладу не виявлено (а.с.27-а).
Згідно довідки КП «Криворізький психоневрологічний диспансер» ДОР» від 10 вересня 2019 року ОСОБА_1 , за медичною допомогою до лікаря нарколога не зверталася (а.с.27-а).
Відповідно до постанов Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 грудня 2018 року, 28 березня 2019 року, 30 жовтня 2019 року ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП за невиконання батьківських обов`язків стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.83, 85-86).
Згідно постанов Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року та 12 листопада 2019 року ОСОБА_1 притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1,2 ст. 173-2 КУпАП за вчинення домашнього насилля в сім`ї стосовно бабусі ОСОБА_4 та неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.84,87).
Відповідно до довідки № 09/10-2 виданої ПП «Клінінг центр плюс» 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 працює на підприємстві з 12 березня 2019 року на посаді прибиральника службових приміщень (а.с.144).
Згідно характеристики № 09/10-3 виданої ПП «Клінінг центр плюс» 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 за час роботи зарекомендувала себе як відповідальна і дисциплінована особа, яка може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосується її професійної діяльності і знаходяться в межах її компетенції. За характером спокійна та врівноважена, жодної скарги від клієнтів певної сфери обслуговування не надходило, тільки позитивні відгуки. В колективі користується повагою та авторитетом. У порушенні техніки безпеки помічена не була (а.с.145).
Відповідно до довідки про доходи виданої ПП «Клінінг центр плюс» 09 жовтня 2020 року загальна сума доходів ОСОБА_1 за період з 12 березня 2019 року по 30 вересня 2019 року складає 27 959,10 грн. (а.с.54).
Відповідно до Акту обстеження житлово-побутових умов від 24 березня 2021 року за місцем мешкання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 житло централізовано забезпечено теплопостачанням, електропостачанням, газопостачанням, водопостачанням та водовідведенням. Санітарно-гігієнічні пристрої, та кухонно-побутові прилади в задовільному стані. Для неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не створено жодних умов щодо проживання та розвитку, відсутнє окреме спальне місце, стіл для навчання, розвитку (а.с.155).
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що вимога про позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на відповідача, навіть при доведеності тих обставин, що вона не у повній мірі виконує обов`язки по вихованню своєї дитини, так як ці обставини ще не свідчать про винне, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, її поведінку. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Згідно з частин першої, другої, шостої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. 
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.
Позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява
від 18 грудня 2008 року № 39948/06) вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції.
У рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява
№ 31111/04) суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20 січня 2020 року у справі № 654/1409/19 та від 16 грудня 2020 року у справі № 588/1781/19.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів показаннями свідків.
Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Натомість, Органом опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради не надано належних та допустимих доказів, в розумінні 12,81 ЦПК України, на підтвердження того, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина.
На думку колегія суддів, вирішуючи даний спір суд першої інстанції врахував, що позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для матері (батька), так і для дитини, відповідно до положень ст. 166 СК України, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків, натомість матеріали справи не містять доказів винних дій відповідача та її ставлення до своїх обов`язків, як матері дитини. 
При цьому, колегія суддів враховує бажання відповідача зберегти родинні зв`язки з сином, небажання передавати дитину на виховання у прийомну сім`ю. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення її батьківських прав свідчить про її інтерес до дитини, емоційний контакт з її боку до дитини, бажання відповідача проживати з дитиною та намагання облаштувати умови для проживання дитини саме з нею, а не у прийомній родині. 
Також колегія суддів враховує, що відповідно до повідомлення Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Виконкому Криворізької міської ради від 09.09.2021 року за вих. № 101/1, ОСОБА_1 самостійно звернулася до центру та в період з 09.08.2021 року по 09.09.2021 року пройшла навчання за програмою «Батьківство в радість», що свідчить про прагнення відповідача виправити свою поведінку у кращу сторону. 
За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також враховуючи те, що позивачем Органом опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради не надано жодних належних та допустимих доказів щодо винної поведінки відповідача та свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками, що могло б бути підставою для позбавлення останньої батьківських прав, колегія суддів вважає що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_1 батьківських прав.
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом першої інстанції не було враховано, що постановами Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2019 року, 12 листопада 2019 року та 11 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності внаслідок вчинення домашнього психологічного насилля по відношенню до неповнолітнього сина та своєї бабусі ОСОБА_3 , оскільки, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на відповідача, навіть при доведеності тих обставин, що відповідач не у повній мірі виконує обов`язки по вихованню своєї дитини, ці обставини ще не свідчать про винне, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. 
Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги позивача про те, що судом залишено поза увагою пояснення бабусі відповідача, яка зауважила що ОСОБА_1 живе неохайно, у квартирі безлад, погано годує неповнолітнього сина, декілька разів не з`являлась до дому декілька діб, вживає алкоголь, в результаті чого веде себе агресивно по відношенню до свого сина та неї, оскільки будь-яких доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, винної поведінки відповідача у свідомому нехтуванні своїми обов`язками, які б безумовно свідчили про злісне ухилення її від виконання своїх батьківських обов`язків, позивачем не надано.
Натомість, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до характеристики на учня 2 класу ОСОБА_2 виданої Криворізькою спеціалізованою школи І-ІІІ ступенів № 70 від 10 вересня 2019 року, останній виховується в неповній сім`ї, дитина завжди має охайний чистий одяг, шкільним приладдям забезпечений, з матір`ю дитини проводились профілактичні бесіди, підтримується постійний зв`язок по телефону (а.с.22 - зворот).
Крім того, відповідно до довідки № 09/10-2 виданої ПП «Клінінг центр плюс» 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 працює на підприємстві з 12 березня 2019 року на посаді прибиральника службових приміщень (а.с.144). Згідно характеристики № 09/10-3 виданої ПП «Клінінг центр плюс» 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 за час роботи зарекомендувала себе як відповідальна і дисциплінована особа, яка може проявити ініціативу і прийняти правильне рішення в питаннях, що стосується її професійної діяльності і знаходяться в межах її компетенції. За характером спокійна та врівноважена, жодної скарги від клієнтів певної сфери обслуговування не надходило, тільки позитивні відгуки. В колективі користується повагою та авторитетом. У порушенні техніки безпеки помічена не була (а.с.145).
Крім того, відповідно до повідомлення Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді Виконкому Криворізької міської ради від 09.09.2021 року за вих. № 101/1, ОСОБА_1 самостійно звернулася до центру та в період з 09.08.2021 року по 09.09.2021 року пройшла навчання за програмою «Батьківство в радість». 
Наведене підтверджує пояснення відповідача про те, що вона намагається покращити стосунки з дитиною та змінити їх на краще, що свідчить про прагнення останньої виправити свою поведінку у кращу сторону та надає суду можливість оцінити таку поведінку, як бажання виправитись та належно виховувати своєї дитини.
Доводи апеляційної скарги позивача про те, що після ухвалення судом першої інстанції рішення суду, відповідач жодного разу не звернулася до служби з питання про повернення їй на виховання неповнолітнього сина, що свідчить про небажання останньої зберегти сім`ю, налагодження стосунків та побуту для дитини, оскільки зазначені обставини не свідчать про ухилення відповідача ОСОБА_1 від виконання своїх обов`язків щодо виховання сина, винної поведінки відповідача у свідомому нехтуванні своїми обов`язками, які б безумовно свідчили про злісне ухилення її від виконання своїх батьківських обов`язків.
Також слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, яка є частиною національного законодавства України, у рішенні по справі «Хант проти України» від 7 грудня 2006 року зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. При цьому, звернув увагу на те, що позивач у цій справі намагався побачити дитину та оскаржив рішення суду про позбавлення батьківських прав і цей факт свідчить про його інтерес до дитини.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду має бути змінено та доповнено його резолютивну частину абзацом наступного змісту: «Покласти на Орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради контроль за виконанням батьківських обов`язків відповідачем ОСОБА_1 ». Попередити ОСОБА_1 про необхідність належного виконання обов`язків по вихованню та утриманню дітей.
Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, а оскаржуване рішення підлягає зміні.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради - залишити без задоволення.
Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області  від 16 серпня 2021  року - змінити.
Доповнити резолютивну частину рішення абзацом наступного змісту: «Покласти на Орган опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради контроль за виконанням батьківських обов`язків відповідачем ОСОБА_1 ».
Попередити ОСОБА_1 про необхідність належного виконання обов`язків по вихованню і утриманню дитини.
В іншій частині рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 23 березня 2022 року. 

Головуючий:

Судді: