Ухвала
 
22 лютого 2022 року
м. Київ
 
справа № 570/3891/14
провадження № 61-6767св21
 
Верховний Суд у складі Об'єднаної  палати  Касаційного цивільного суду: 
Червинської М. Є. (суддя - доповідач), Грушицького А. І., Крата В. І.,                      Луспеника Д. Д., Погрібного С. О., Фаловської І. М.,         
             
розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах, в інтересах малолітньої ОСОБА_3 та як правонаступник ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс», що діє в інтересах Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Будівельні інвестиції», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест» до ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим; за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест» до ОСОБА_1 про визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ремешевського Євгена Анатолійовича на постанову Волинського апеляційного суду від 15 березня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство «Златобанк» (далі - ПАТ «Златобанк»), правонаступником якого є  ОСОБА_1 , звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест» (далі - ТОВ «Обарівінвест») про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором.
Оскільки позичальник належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, станом на 13 лютого 2014 року утворилася заборгованість за кредитним договором № 024/12/CL від 03 лютого 2012 року у розмірі 4 595 197,12 грн, яка складається з поточної заборгованості за кредитом - 3 710 908,18 грн, простроченої заборгованості за кредитом - 570 910 грн, заборгованості за процентами - 280 191,68 грн, пені - 26 380,68 грн, 3% від простроченої суми основного боргу - 1 806,58 грн, штрафу за неналежне виконання зобов`язань щодо сплати процентів - 5 000 грн,   ПАТ «Златобанк» просило суд стягнути солідарно вказану суму з ОСОБА_4 та поручителя ОСОБА_2 .
Також просило у рахунок погашення вказаної заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме - на ресторанно-готельний комплекс та земельну ділянка площею 0,3098 га, розташовані на АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на публічних торгах.
В подальшому позов неодноразово змінювався, у тому числі правонаступником  ПАТ «Златобанк» - ОСОБА_1 .
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 22 грудня  2015 року ОСОБА_1 залучений до участі у справі як правонаступник позивача ПАТ «Златобанк».
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер. 
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 18 грудня               2017 року до участі у справі як правонаступник ОСОБА_4 залучена малолітня ОСОБА_3 (що прийняла спадщину після ОСОБА_4 ) в особі законного представника ОСОБА_2 .
Уточнивши та змінивши розмір вимог, ОСОБА_1 просив стягнути з поручителя ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 534 361,03 грн; стягнути з поручителя ТОВ «Обарівінвест» на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 534 361,03 грн; у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 17 775 533,93 грн (10 534 361,03 грн + 7 241 172,90 грн) звернути стягнення на ресторанно-готельний комплекс та земельну ділянку площею 0,3098 га, розташовані на АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмета іпотеки на публічних торгах з початковою ціною продажу вказаного комплексу у розмірі 15 015 500 грн та початковою ціною продажу земельної ділянки у розмірі 106 500 грн.
У червні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , як правонаступника ПАТ «Златобанк»,  про визнання договору поруки припиненим.
Просила визнати припиненою поруку за договором поруки № 024/12/CL/Р-1 від 03 лютого 2012 року, укладеним між нею та ПАТ «Златобанк».
У червні 2015 року ТОВ «Обарівінвест» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , як правонаступника ПАТ «Златобанк», про визнання договору поруки припиненим.
ТОВ «Обарівінвест» просило визнати припиненою поруку за договором поруки № 024/12/CL/Р-2 від 03 лютого 2012 року, укладеним між ним та ПАТ «Златобанк».
У жовтні 2015 року ТОВ «Обарівінвест» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , як правонаступника ПАТ «Златобанк», про визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою.
ТОВ «Обарівінвест» просило визнати припиненою іпотеку за іпотечним договором, укладеним 03 лютого 2012 року між ним та ПАТ «Златобанк».
Справа розглядалась судами неодноразово. 
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 2018 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Обарівінвест» відмовлено.
Зустрічні позови ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору поруки 024/12/СL/Р-1 від 03 лютого 2012 року припиненим, ТОВ «Обарівінвест» до ОСОБА_1 про визнання договору поруки  024/12/СL/Р-2 від 03 лютого 2012 року припиненим, ТОВ «Обарівінвест» до ОСОБА_1 про визнання іпотеки припиненою за іпотечним договором від 03 лютого 2012 року задоволено.
Визнано припиненим договір поруки № 024/12/СL/Р-1 від 03 лютого  2012 року, що був укладений між АТ «Златобанк» (право вимоги перейшло до ОСОБА_1 ) та ОСОБА_2 .
Визнано припиненим договір поруки № 024/12/СL/Р-2 від 03 лютого  2012 року, що був укладений між АТ «Златобанк» (право вимоги перейшло до ОСОБА_1 ) та ТОВ «Обарівінвест».
Визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором від 03 лютого 2012 року, що був укладений між АТ «Златобанк» (право вимоги перейшло до ОСОБА_1 ) та ТОВ «Обарівінвест».
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заочним рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 06 жовтня 2015 року у справі № 487/6529/15-ц достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором, який є предметом спору у цій справі, тому кредитором змінено строк виконання основного зобов`язання, а нарахування процентів за користування кредитними коштами, неустойки, тощо поза межами строку дії кредитного договору законом не передбачено. 
Внаслідок смерті боржника правовідносини між ПАТ «Златобанк» (правонаступником якого є ОСОБА_1 ) і боржником за кредитним договором ОСОБА_4 припинилися, а його правонаступник ОСОБА_3 стороною кредитного договору не була, тому такі правовідносини не можуть регулюватися нормами права, які передбачають загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема й стягнення заборгованості за договором кредиту. 
Зобов`язання з повернення кредиту у даному випадку включається до складу спадщини, тому мають застосовуватися не умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи його сплати, а підлягають застосуванню положення статті 1282 Цивільного кодексу України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.
Таким чином, стягнення грошових сум з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 неможливе у межах даної справи, для цього необхідно пред`явити інший позов і стягнення повинно бути проведене за правилами статті 1282 ЦК України.
До того ж, спір про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором вже вирішений іншим судом. Рішення суду з цього питання набрало законної сили.
ТОВ «Обарівінвест» не згоден поручатися за виконання кредитних зобов`язань новими боржниками. В іпотечному договорі відсутнє застереження про те, що підприємство зобов`язується виконувати кредитні зобов`язання інших осіб у разі смерті боржника. Таким чином наявні підстави для припинення зобов`язань за договором іпотеки.
Крім того, має місце збільшення обсягу відповідальності поручителів і це є підставою для визнання поруки припиненою. 
Постановою Волинського апеляційного суду від 15 березня 2021 року рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 30 липня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення.
В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Обарівінвест» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено.
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим відмовлено.
В задоволенні зустрічного позову ТОВ «Обарівінвест» до ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим відмовлено.
Зустрічний позов ТОВ «Обарівінвест» до ОСОБА_1 про визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою задоволено.
Визнано припиненою іпотеку за іпотечним договором від 03 лютого 2012 року, укладеним між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Обарівінвест».
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що зобов`язання поручителя за договором поруки або заставодавця за договором застави може бути повністю припиненим з підстави, визначеної частиною першою статті 523 Цивільного кодексу України, у випадку, коли спадкоємцем після смерті позичальника, а отже, і новим боржником за кредитним договором, є інша особа, і якщо поручитель або заставодавець не давав згоди на забезпечення виконання основного зобов`язання новим боржником.
При таких обставинах, задовольняючи зустрічні позовні вимоги про визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою, апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_4 помер, новим боржником за кредитним договором є малолітня ОСОБА_3 , тому іпотека припинилась, оскільки іпотекодавець, який не є спадкоємцем, не погодився відповідати за нового боржника.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поручителів ОСОБА_2 , ТОВ «Обарівінвест» про стягнення заборгованості за кредитним договором, апеляційним судом зазначено, що у договорах поруки від 03 лютого 2012 року, які укладені між банком та ОСОБА_2 і ТОВ «Обарівінвест», відсутня умова про згоду поручителів відповідати за правонаступника боржника. У зв`язку з цим, у відповідності до частини першої статті 523, частини третьої статті 559 ЦК України, відсутні правові підстави для стягнення з вказаних відповідачів, як поручителів, заборгованості за кредитним договором.
Апеляційний суд також зазначив, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки іпотека припинилась.
Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 і ТОВ «Обарівінвест» до                   ОСОБА_1 про визнання договорів поруки припиненими, апеляційний суд виходив з того, що за встановлених обставин справи відсутні такі підстави, які передбаченні частиною першою статті 559 ЦК України для їх припинення.
У касаційній скарзі, поданій у квітні 2021 року до Верховного Суду,                            ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Ремешевського Є. А., посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог про стягнення з поручителів заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, а також в частині задоволення зустрічних позовних вимог про визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою, ухваливши в цій частині нове рішення, яким задовольнити первісні позовні вимоги та відмовити у задоволенні вказаних зустрічних вимог.
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не звернув увагу на те, що поданням у лютому 2014 року позову у цій справі до поручителів та іпотекодавця позивач вчинив дію, спрямовану на недопущення настання обставин, з якими частина перша статті 523 та частина третя статті 559 Цивільного кодексу України пов`язує припинення іпотеки та поруки.
Також заявник посилається на те, що  в матеріалах справи наявна письмова згода відповідачів на забезпечення виконання зобов`язань новим боржником - пункт 2.4 договорів поруки.
У відзивах на касаційну скаргу відповідачі за первісним позовом просять відмовити у задоволенні касаційної скарги, а постанову апеляційного суду залишити в силі.
Ухвалою Верховного Суду від 28 травня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи. 
10 червня 2021 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду.
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду                                             від 15 листопада 2021 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2022 року зазначену справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Ухвала суду мотивована  наявністю застосування судом касаційної інстанції у різних палатах принципово різного підходу до розуміння частини першої статті 523 ЦК України, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці їх розгляду Верховним Судом.
у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 липня 2021 року в справі                                          № 585/2836/16-ц (провадження № 61-187св19) вказано, що «Для з`ясування належного розуміння правила статті 523 ЦК України для оцінки спірних правовідносин вирішальним є визначення співвідношення моменту настання обставин, з якими пов`язується припинення поруки за згаданими правилами частини першої статті 523, та моменту пред`явлення формалізованої вимоги кредитором до поручителя. У таких висновках Верховний Суд керується тим, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов`язання за кредитним договором повинно бути пред`явлено в судовому порядку під час дії (чинності) поруки; при цьому смерть позичальника, що настала у подальшому - після звернення кредитора до суду з відповідним позовом, та наступна заміна у спірних правовідносинах особи боржника його спадкоємцями, не може призвести до припинення поруки ретроспективно у тому разі, якщо мало місце своєчасне пред`явлення вимоги до поручителя. Отже, у разі, якщо кредитор за життя позичальника реалізував своє право вимоги до поручителя (звернувся з відповідним позовом до суду) до настання умов, за яких порука припиняється, тому відсутні правові підстави для висновку, що порука припинилася у зв`язку з подальшою заміною боржника у порядку спадкування».
 
Таким чином, Верховний Суд в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду  при розгляді справи № 585/2836/16-ц (провадження № 61-187св19) фактично дійшов висновку про те, якщо кредитор за життя позичальника реалізував своє право вимоги до поручителя (звернувся з відповідним позовом до суду) до настання умов, за яких порука припиняється, тому відсутні передбачені частиною першою статті 523 ЦК України правові підстави для висновку, що порука припинилася у зв`язку з подальшою заміною боржника у порядку спадкування, навіть за умов відмови поручителя забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.  
 
У справі, яка переглядається Верховним Судом в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, кредитор реалізував своє право вимоги до заставодавця/іпотекодателя (звернувся з відповідним позовом до суду) за життя боржника ОСОБА_4 , останній помер під час розгляду справи судом першої інстанції, у зв`язку із чим боржник у зобов`язанні був замінений у порядку спадкування. При цьому ТОВ «Обарівінвест», як майновий поручитель за іпотечним договором, відмовився забезпечувати виконання зобов`язання новим боржником.
 
Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
 
Передаючи справу на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважала, що є підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права (частини першої статті 523 ЦК України) у подібних правовідносинах, викладеному у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 липня 2021 року в справі № 585/2836/16-ц (провадження № 61-187св19).
 
З огляду на викладене, касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Ремешевського Євгена Анатолійовича на постанову Волинського апеляційного суду від 15 березня 2021 року підлягає прийняттю до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
З огляду на вказане справа розглядатиметься Об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами та без проведення судового засідання.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Прийняти до розгляду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах, в інтересах малолітньої ОСОБА_3 та як правонаступник ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Актив Плюс», що діє в інтересах Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду «Будівельні інвестиції», уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства «Златобанк», про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест» до ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим; за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Обарівінвест» до ОСОБА_1 про визнання іпотеки за іпотечним договором припиненою, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ремешевського Євгена Анатолійовича на постанову Волинського апеляційного суду від 15 березня 2021 року.
Призначити справу до розгляду Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська	
 	 	
Судді:	 	
 	А. І. Грушицький    	
 	В. І. Крат     Д. Д. Луспеник     С. О. Погрібний    	
 	І. М. Фаловська