ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  
28 грудня 2021 року 	м.Суми	

                                                               Справа №585/2616/21 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1887/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Собини О. І. 
з участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,
       сторони: 
позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства  «Акцент-Банк»
на заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області  від 18 жовтня 2021 року, ухвалене у складі судді Євтюшенкової В.І., в приміщенні Роменського міськрайонного суду Сумської області,
В С Т А Н О В И В:
       У вересні 2021 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі -АТ «А-Банк», А-Банк) за допомогою засобів поштового зв`язку звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
       Свої вимоги мотивує тим, що 09 липня 2019 року відповідачка приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладення кредитного договору та отримання кредитної картки. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачці надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 
       Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. 
       Так як відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № б/н від 09 липня 2019 року, позивач просить стягнути з неї заборгованість, яка станом на 15 серпня 2021 року становить 17 850 грн 11 коп. та складається з: 11 314 грн 11 коп. - заборгованість за кредитом; 6536 грн 02 коп. - заборгованість по відсоткам; та стягнути судові витрати.
       Роменський міськрайонний суд Сумської області заочним рішенням від 18 жовтня 2021 року позов АТ «А-Банк» задовольнив частково.
       Стягнув з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» 11 314 грн 11 коп. заборгованості за кредитним договором № б/н від 09 липня 2019 року, яка виникла станом на 15 серпня 2021 року та 1438 грн 81 коп. сплаченого судового збору, загалом 12 752 грн 92 коп.
       В іншій частині позову відмовив. 
       В апеляційній скарзі АТ «А-Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині відмовлених позовних вимог та задовольнити позовні вимоги АТ «А-Банк» в повному обсязі; стягнути з відповідача судові витрати за подання апеляційної скарги.
       В доводах апеляційної скарги зазначає, що відповідачка в анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку підтвердила під підпис факт ознайомлення з Умовами і Правилами надання банківських послуг та зобов`язалася в подальшому регулярно знайомитися зі змінами до них, викладеними на сайті банку.
       Вважає, що є необґрунтованим посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 в частині відмови у стягненні процентів, оскільки в даному випадку до матеріалів було додано не лише Тарифи із сайту банку, а й Паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка тощо.
       Паспорт продукту підписано боржником за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Зазначає, що аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року по справі № 524/5556/19 (стосовно підпису). Номер телефону, на який направлявся одноразовий ідентифікатор між сторонами було погоджено, а саме - його зазначено особисто відповідачкою в анкеті-заяві про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг в А-Банку, яку вона підписала власноруч.
       Стосовно сумнівів суду відносно розрахунку заборгованості, на думку позивача, вони є необґрунтованими.
       Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
       Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Відмовляючи АТ «А-Банк» у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за процентами, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах справи, не містять підпису відповідачки, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 09 липня 2021 року шляхом підписання заяви-анкети.
Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді питання щодо нарахування відсотків. А оскільки безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір не містить і строку повернення кредиту, то враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України, суд дійшов висновку про стягнення суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 11314 грн 11 коп.
Проте повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, виходячи з наступного. 
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 09 липня 2019 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, в якій містяться анкетні дані відповідачки та зазначено, що вона згодна з тим, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими у рекламному буклеті, складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. Крім того вказано, що відповідачка ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник цього договору згодна отримати, шляхом роздруківки з офіційного сайту (а. с. 7, на звороті).
Також 09 листопада 2019 року відповідачка електронним підписом, шляхом підтвердження ОТП 58 з номера телефону НОМЕР_1 , підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», у якому визначені умови кредитного договору, зокрема, визначено порядок повернення кредиту - щомісця до 25 числа поточного місяця 5% від заборгованості, але не менше 100 грн, не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості; розмір відсоткової ставки - 3,7 % в місяць (44,4% річних), процента ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту - 7,4% в місяць (у випадку наявності простроченої заборгованості), а також штрафи за несвоєчасне погашення кредиту та /або відсотків, який списується в день списання відсотків та становить: 50 грн кожний раз, коли виникає прострочення у сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн; 100 грн кожний раз, коли виникає прострочення у сплаті обов`язкового щомісячного платежу повністю або частково на суму від 100 грн другий місяць поспіль і більше; 500 грн + 5% від суми загальної заборгованості, у разі непогашення протягом 60 календарних днів простроченого по сплаті обов`язкового щомісячного платежу за карткою із порушенням строку більш ніж на 30 днів (а. с. 8).
Додані банком до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна GOLD» не підписані відповідачкою (а. с. 9-14).
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за договором № б/н від 09 липня 2019 року станом на 15 серпня 2021 року становить 17850 грн 11 коп., яка складається із: 11 314 грн 11 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 6536 грн 00 коп. - заборгованість за процентами (а. с. 6-7).
Підставами позовних вимог АТ «А-Банк» є неналежне виконання відповідачкою умов кредитного договору, укладеного шляхом підписання останньою анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, та стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентами.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України йдеться про те, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Як передбачено ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «А-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
 Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. ст. 526, 529 ч. 1 ЦПК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Суд першої інстанції правильно вказав, що надані позивачем Витяг з Умов та правил не містять підпису позивача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 09 липня 2019 року шляхом підписання анкети-заяви.
Проте, судом не було взято до уваги те, що відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»  відповідачці була надана інформація про споживчий кредит і нею 09 липня 2019 року електронним підписом підписано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», що згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 9 вказаного Закону свідчить про виконання кредитодавцем вимог щодо надання споживачу інформації про споживчий кредит до укладення договору (а. с. 8).
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Підпис клієнта: ОСОБА_1 . 09-07-2019 09:52 підтверджено ОТП 58 з номера телефону НОМЕР_1 .
Таким чином, матеріалами справи доведено, що оскільки відповідачка підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», відповідно сторони дійшли згоди щодо істотних умов договору: зокрема погодили порядок повернення кредиту, проценту ставку за користування кредитними коштами -3,7% на місяць (44,4% річних), підвищену процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (7,4% на місяць), відповідальність сторін, зокрема штраф за несвоєчасне погашення кредиту та/або відсотків.
Таким чином суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що сторонами не було погоджено істотні умови договору. 
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 15 серпня 2021 року становить 17 850 грн 11 коп. та складається з: 11 314 грн 11 коп. - заборгованість за кредитом; 6536 грн 00 коп. - заборгованість по відсоткам (а. с. 6-7).
Отже наявні підстави для стягнення заборгованості за тілом кредиту на суму 11 314 грн 11 коп.
Стосовно стягнення заборгованості за процентами, колегія суддів зазначає наступне.
Банк при зверненні до суду з даним позовом, ставить питання також про стягнення заборгованості про процентам в сумі 6536 грн 00 коп.
Як вже було зазначено вище, в паспорті споживчого кредиту було погоджено проценту ставку за користування кредитними коштами -3,7% на місять (44,4% річних), підвищену процентну ставку, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (7,4% на місяць).
Станом на 01 червня 2020 року банком було нараховано 449 грн 71 коп. - процентів на поточну заборгованість та 559 грн 17 коп. - процентів на прострочену заборгованість, які були обраховані відповідно до погоджених сторонами процентних ставок, а всього на загальну суму 1008 грн 88 коп.
Колегія суддів погоджується із наявністю підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості по процентам в сумі 1008 грн 88 коп. Водночас, апеляційний суд не погоджується з розрахунком заборгованості за період з 02 червня 2020 року по 15 серпня 2021 року, здійсненому на підставі підвищених процентних ставок, виходячи з наступного.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості, процентна ставка стосовно використання кредитних коштів змінювалася, зокрема у період з 09 липня 2020 року по 01 червня 2020 року проценти нараховувались у розмірі 44,4% річних (88,8 % річних на прострочену заборгованість), у період з 02 червня 2020 року по 15 серпня 2021 року - 46,8% річних (93,60% річних - на прострочену заборгованість).
У ст. 628 ЦК України йдеться про те, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В паспорті споживчого кредиту, підписаного ОСОБА_1 , зазначено тип процентної ставки - фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладання додаткової угоди до договору про споживчий кредит). 
Також в паспорті споживчого кредиту сторони погодили розмір процентної ставки на момент укладення кредитного договору на рівні 44,4 % річних (88,8% - на прострочену заборгованість). Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що з відповідачкою у визначеному умовами договору порядку було погоджено підвищення процентної ставки до 46,8% річних (93,90% річних на прострочену заборгованість) А-Банк всупереч положеннями ст. 81 ЦПК України суду не надано. 
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Отже, виходячи з викладеного, оскільки судом першої інстанції невірно визначено розмір заборгованості за кредитним договором, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову АТ «А-Банк» та стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 09 липня 2019 року у розмірі 12 322 грн 99 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 11 314 грн 11 коп.; заборгованості по процентам в сумі 1008 грн 88 коп.
Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
Отже, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог та апеляційної скарги з ОСОБА_1 на користь АТ «А-Банк» підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1567 грн 12 коп. судового збору за подання позовної заяви та 525 грн 59 коп. за подання апеляційної скарги. 
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, 4; 381-382 ЦПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства  «Акцент-Банк» задовольнити частково.
Заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області  від 18 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позов Акціонерного товариства  «Акцент-Банк»  задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства  «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 09 липня 2019 року в сумі 12 322 гривні 99 копійок, яка складається з: 11 314 гривень 11 копійок - заборгованості за тілом кредиту; 1008 гривень 88 копійок - заборгованості по процентам за користування кредитними коштами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства  «Акцент-Банк»судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 1567 гривень 12 копійок та за подання апеляційної скарги в сумі 525 гривень 59 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий                                                                Т.А. Левченко

Судді:                                                                        В.І. Криворотенко

       О.І. Собина