Ухвала
 
10 січня 2022 року
 м. Київ
справа № 461/4918/20
провадження № 51- 12 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого судді            ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_4 ,
встановив:
прокурор, не погоджуючись із постановленим стосовно ОСОБА_4 рішенням, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. 
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, встановивши прокурору строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 
Як визначено ч. 2 ст. 427 КПК України, касаційна скарга, окрім іншого, має містити обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу. 
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу. 
Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону прокурор не дотримався, оскільки, висловлюючи вимогу про скасування ухвали суду апеляційної інстанції, прокурор у поданій касаційній скарзі не навів обґрунтованих доводів допущення судом таких порушень норм права, які тягнули б за собою скасування оскаржуваного рішення на підставах, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, з огляду на зміст положень статей 412, 370, 419 цього Кодексу.
Водночас, наведені прокурором у касаційній скарзі доводи стосуються неправильної оцінки доказів, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, неповноти  судового слідства, що не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК України до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
У касаційній скарзі прокурор посилається на вирок Галицького районного суду
м. Львова від 31 грудня 2020 року, однак копії зазначеного судового рішення до касаційної скарги не долучив.
Відповідно до ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги та встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора на ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 жовтня 2021 року стосовно ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги – п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                              ОСОБА_3