ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/31805/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Мазур А.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 лютого 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                                     Оксененка О.М.,
суддів:                                                           Лічевецького І.О.,
                                                                Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія « 112-ТВ» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року в справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія « 112-ТВ» до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія « 112-ТВ» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, в якому просило: изнати протиправним та скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 773 «Про призначення позапланової перевірки ТОВ «ТРК « 112-ТВ», м. Київ (HP № 00076-м від 22.07.2013, супутникове ТБ, логотип « 112 Україна») від 02.07.2020.
Позов обґрунтовано тим, що за результатами моніторингу, який був проведений за період 22.06.2020 - 24.06.2020 зафіксовано порушення в ефірі телеканалу « 112 Україна» вимог чинного законодавства, однак питання про включення останнього до порядку денного засідання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення відбулося без наведення мотивів нагальності і невідкладності розгляду питання про призначення такої перевірки в період карантину свідчить про порушенням процедури внесення до порядку денного і відсутністю правових підстав для внесення на розгляд питання як нагального і невідкладного. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
Позивач, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не було надано оцінки обставинам, що стали причиною та підставами для винесення оскаржуваного рішення щодо призначення позапланової перевірки.
На думку апелянта, відсутність у оскаржуваному рішенні визначення того, які ознаки якого саме правопорушення вбачаються у діях позивача, вказане свідчить про протиправний характер такого рішення.
До того ж, під час запровадження карантинних заходів відсутні підстави для розгляду питань про призначення перевірки за відсутності представників ліцензіата.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що виявлення порушень законодавства під здійснення моніторингу телепрограм позивача є законною підставою для проведення позапланової перевірки.
Як зазначає відповідач, оскаржуване рішення повністю відповідає вимогам частини п`ятої статті статті 17 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення», тому підстави для задоволення позовних вимог – відсутні.
Згідно пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ТРК « 112-ТВ» є юридичною особою, зареєстрованою згідно законодавства України, видом діяльності якої є діяльність у сфері телевізійного мовлення, яка здійснюється на підставі ліцензії, виданої Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення, а саме: ліцензії HP № 00076-м від 22.07.2013 на вид мовлення: супутникове мовлення.
Враховуючи, що Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення за результатами моніторингу, який був проведений за 22.06.2020 по 24.06.2020 зафіксовано поширення в ефірі телеканалу « 112 Україна» висловлювань, що містять ознаки порушення вимог: абзаців 4 частини другої статті 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (не пускається використання телерадіоорганізацій для: закликів до розв`язування до: агресивної війни або її пропаганди та/або розпалювання національної, расової чи релігійної ворожнечі та ненависті); пунктів «а» та «в» частини першої ст. 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (телерадіоорганізація зобов`язана: дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії, поширювати об`єктивну інформацію), тому 02.07.2020 згідно протоколу № 18 засідання Національної ради з питань телебачення і радіомовлення визнано невідкладним та включено до порядку денного питання «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТРК « 112-ТВ», м. Київ (HP № 00076-м від 22.07.2013, логотип: « 112 Україна»).
Як наслідок, 02.07.2020 Національна рада з питань телебачення і радіомовлення керуючись частиною першою ст. 70 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», ст. 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення», абзацу 28 п. 6 Доктрини інформаційної безпеки України, затвердженої Указом Президента України від 25.02.2017 № 47/2017, абз.3 п. 3 розділу III Інструкції про порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, проведення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої рішенням Національної ради від 08.02.2012 № 115 з метою перевірки дотримання ТОВ «ТРК « 112-ТВ» вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення»: абзацу четвертого частини другої статті 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», пунктів «а» та «в» частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» прийняла рішення № 773 «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТРК « 112-ТВ», м. Київ (HP № 00076-м від 22.07.2013, супутникове ТБ, логотип « 112 Україна»).
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення Національної ради від 02.07.2020 №773 ухвалене відповідно до вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення» у спосіб визначений Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» та з дотриманням Регламенту Національної ради, тому підстави для задоволення позовних вимог – відсутні.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
У силу вимог частини другої ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» від 23.09.1997 № 538/97-ВР визначає правові засади діяльності Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення як конституційного, постійно діючого, колегіального, наглядового та регулюючого державного органу в галузі телерадіомовлення.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.
Статтею 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» визначено наглядові повноваження Національної ради, серед яких, зокрема, нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами вимог законодавства України щодо реклами та спонсорства у сфері телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами ліцензійних умов та умов ліцензій; нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями законодавства у сфері захисту суспільної моралі; застосування в межах своїх повноважень санкцій відповідно до закону; офіційний моніторинг телерадіопрограм.
Тобто, що основним завданням моніторингу Національної ради є нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями ліцензійних умов, норм чинного законодавства у сфері телебачення і радіомовлення, виконання рішень Національної ради та норм регулятивних нормативно-правових актів.
При цьому, Закон України «Про телебачення і радіомовлення» від 21 грудня 1993 року №3759-XII (далі - Закон України №3759-XII) відповідно до Конституції України та Закону України «Про інформацію» регулює відносини, що виникають у сфері телевізійного та радіомовлення на території України, визначає правові, економічні, соціальні, організаційні умови їх функціонування, спрямовані на реалізацію свободи слова, прав громадян на отримання повної, достовірної та оперативної інформації, на відкрите і вільне обговорення суспільних питань.
У відповідності до частини четвертої статті 7 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» єдиним органом державного регулювання діяльності у сфері телебачення і радіомовлення незалежно від способу розповсюдження телерадіопрограм і передач є Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення.
Згідно з частиною першою статті 70 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» Національна рада здійснює контроль за дотриманням та забезпечує виконання вимог: законодавства України у сфері телебачення і радіомовлення; Закону України «Про рекламу» щодо спонсорства і порядку розповсюдження реклами на телебаченні і радіомовленні; законодавства про захист суспільної моралі; законодавства про кінематографію щодо квоти демонстрування національних фільмів та щодо розповсюдження чи демонстрування телерадіоорганізаціями творів, розповсюдження і демонстрування яких заборонено законодавством про кінематографію; законодавства про вибори.
Реалізація Національною радою своїх наглядових повноважень здійснюється відповідно до вимог Інструкції про порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, проведення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (затвердженої рішенням Національної ради від 08 лютого 2012 року за № 115 (надалі – Інструкція №115), яка  пройшла реєстрацію в Міністерстві юстиції України, є діючим, чинним нормативно-правовим актом, що відповідає Конституції та законодавству України.
Так, відповідно до пункту 1 розділу III Інструкції №115, Національна рада здійснює наглядові повноваження, зокрема шляхом здійснення моніторингу телерадіопрограм, а також проведення перевірок (планових або позапланових, виїзних або безвиїзних).
Пунктом 3 розділу III даної Інструкції чітко визначені підстави для здійснення позапланових перевірок, серед яких, зокрема, виявлення Національною радою під час проведення моніторингу телерадіопрограм, а також програм, що надаються у складі програмної послуги, ознак порушення ліцензіатом вимог законодавства та/або умов ліцензії.
Крім того, пункт 4 Розділу II Інструкції №115 закріплює, що моніторинг телерадіопрограм телерадіоорганізацій передбачає: запис та збереження телерадіопрограм спеціалізованим технологічним обладнанням для приймання, запису і зберігання телерадіопрограм; перегляд (прослуховування) записаних телерадіопрограм; аналіз отриманих результатів і складання акта моніторингу; зберігання записів телерадіопрограм (за необхідності).
У свою чергу, до обов`язків телерадіоорганізації, відповідно до приписів частини першої статті 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» належить, зокрема: дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; поширювати об`єктивну інформацію.
Як свідчать матеріали справи, підставою для призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТРК « 112-ТВ» слугувало виявлення уповноваженим працівником Національної ради під час проведення моніторингу телерадіопрограм «Live» та «Прайм» ознак порушення ліцензіатом вимог законодавства та/або умов ліцензії.
За результатами моніторингу складено Акт моніторингу телерадіопрограми TOB «ТРК « 112-ТВ», м. Київ, ліцензія на мовлення HP № 00076-м від 22.07.2013.
При цьому, з огляду на копії актів мовлення програмного наповнення за період 22.06.2020 - 24.06.2020 вбачається, що такі акти відповідають приписам п. 7 розділу ІІ Інструкції №115, а відтак, твердження позивача про те, що оскаржувано рішення прийнято відповідачем без дослідження належних доказів спростовується матеріалами справи.
Посилання апелянта на порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення, колегія суддів не приймає до уваги з огляду на наступне.
Згідно з пунктом 3.2.2. Регламенту Національної ради з питань телебачення та радіомовлення, затвердженого рішенням Національної ради з питань телебачення та радіомовлення №581 від 29.04.2015 (надалі – Регламент) порядок денний формується на підставі заявок за підписом начальників структурних підрозділів апарату Національної ради не пізніше ніж за шість календарних днів до засідання, крім питань, які визначені головою Національної ради, членами Національної ради невідкладними.
Пунктом 3.5.13. Регламенту встановлено, що голосування здійснюється кожним членом Національної ради особисто шляхом підняття руки. Рішення Національної ради вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше п`яти членів Національної ради. Рішення, які не отримали необхідної кількості голосів, вважаються не прийнятими.
Аналогічна норма закріплена в частині шостій статті 24 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення».
Як свідчать матеріали справи, під час голосування про включення до порядку денного та визнання невідкладним питання «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ ТРК « 112-ТВ», м. Київ (HP № 00076-м від 22.07.2013, логотип: « 112 Україна»), за яке проголосували «За» - 8, «Проти» - 0, «Утримались» - 0. Таким чином, рішення прийнято одноголосно.
Отже, при голосуванні про включення до порядку денного питання щодо призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ ТРК « 112-ТВ» члени Національної ради одноголосно визнали його невідкладним.
Крім того, під час голосування за питання «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ ТРК « 112-ТВ», м. Київ (HP № 00076-м від 22.07.2013, логотип: « 112 Україна») також проголосували «За» - 8, «Проти» - 0, «Утримались» - 0.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення Національної ради від 02.07.2020 №773 ухвалене відповідно до вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення» у спосіб визначений Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» та з дотриманням Регламенту Національної ради.
За змістом статті 74 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» за результатами розгляду питання про порушення ліцензіатом законодавства або умов ліцензії Національна рада приймає рішення про: а) визнання порушення і застосування передбачених цим Законом санкцій; б) проведення додаткової перевірки; в) відсутність фактів порушення.
З огляду на вказані норми, Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення при призначенні позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія « 112-ТВ» жодних прав останнього не порушено, оскільки вказане рішення № 773 від 02 липня 2020 року не має для останнього ніяк правових наслідків.
У даному випадку, під час моніторингу фіксуються ознаки виявлених порушень, а встановлення факту наявності чи відсутності порушення потребує з`ясування вже безпосередньо під час проведення перевірки.
Проте, в даному випадку предметом розгляду є оскарження рішення саме про призначення позапланової перевірки, а не розгляд її результатів, тому не доцільно розглядати питання по суті самих порушень.
Відтак, оскаржуване рішення прийнято відповідачем з метою реалізації визначених нормами чинного законодавства повноважень щодо нагляду за дотриманням ліцензіатами умов ліцензій.
Як наслідок, твердження апелянта про те, що оскаржуване рішення не містить кваліфікації порушення є передчасними, оскільки факту порушення Національною радою оскаржуваним рішенням не встановлено, а встановлення такого порушення можливо лише за результатами проведення перевірки, які не є предметом розгляду у межах даної справи, а тому окремій оцінці судом не підлягають.
Не дають підстав для скасування рішень суду першої інстанції також інші, зазначені у апеляційній скарзі аргументи позивача, позаяк вони не змінюють основних правових висновків та мотивів судів.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Жодного спростування інформації, викладеної судом в оскаржуваному рішенні, податковим органом в апеляційній скарзі не наведено, як і не обґрунтовано його незгоду із таким висновком, будь-яких інших доводів, відмінних від наведених в суді першої інстанції, відповідачем в апеляційній скарзі не зазначено, порушення суд норм права не доведено.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.    242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія « 112-ТВ» - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 вересня 2021 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко

Судді                                                                          І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук