ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" лютого 2022 р.                                                  Справа №909/739/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого – судді                                                                       Бонк Т.Б.
Суддів                                                                                          Бойко С.М.                                                                                                                        Матущак О.І.,                                                                                                      
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 
Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" від 20.10.2021 №01/47208 (вх. суду від 26.10.2021 № 01-05/3575/21)
на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 07.10.2021 (повний текст ухвали складено та підписано 11.10.2021, суддя Малєєва О.В., м. Івано-Франківськ)
про зупинення провадження
у справі № 909/739/21
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ
до відповідача Акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", м. Івано-Франківськ
про стягнення 1 989 504, 32 грн, з яких 185 372, 41 грн - 3% річних, 514 783, 01 грн - інфляційні втрати, 657 063, 49 грн - пеня, 632 285, 41 грн - штраф внаслідок прострочення виконання грошових зобов`язань за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 22.05.2019 №0520-02041,
ВСТАНОВИВ:

          У липні 2021року ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі- ПрАТ "Укренерго") звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до АТ «Прикарпаттяобленерго» про стягнення  1 989 504, 32 грн, з яких 185 372, 41 грн 3% річних, 514 783, 01 грн  інфляційних втрат,  657 063, 49 грн пені, 632 285, 41 грн  штрафу.
          Позовні вимоги обгрунтовані  тим, що на підставі  договору  про надання послуг з передачі електричної енергії від 22.05.2019 №0520-02041 протягом серпня 2019року-лютого 2021року  позивач надав відповідачу послуги з передачі електроенергії, однак такі послуги  відповідач оплачував несвоєчасно, у зв`язку з чим  позивач здійснив нарахування  185 372, 41 грн 3% річних, 514 783, 01 грн  інфляційних втрат,  657 063, 49 грн пені, 632 285, 41 грн  штрафу.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29.07.2021 відкрито провадження у справі №909/739/21 за вказаним позовом ПрАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго".

14.09.2021 відповідач подав клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №640/12695/19.
Вказане клопотання обгрунтоване тим, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.03.2020 у справі №640/12695/19 за позовом АТ "Нікопольський завод феросплавів", КП "Харківводоканал", ТзОВ "Побужський феронікелевий комбінат" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (надалі – НКРЕКП), залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020, було визнано протиправними та скасовано: 
- постанову НКРЕКП від 07 червня 2019 року № 954 "Про встановлення тарифу на передачу електричної енергії ДП НЕК "Укренерго" на II півріччя 2019 року";
- постанову НКРЕКП від 07 червня 2019 року №955 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ДП "НЕК "Укренерго" на II півріччя 2019 року";
- постанову НКРЕКП від 12 липня 2019 року №1411 “Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго".
Постановою Верховного Суду від 14.12.2020 вказані рішення судів скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. Станом на даний час вказана справа перебуває на розгляді Окружного адміністративного суду міста Києва.
ПрАТ «Прикарпаттяоблеенерго» вважає, що розгляд даної справи є неможливим до набрання законної сили рішенням у справі №640/12695/19, оскільки у вказаному судовому провадженні переглядаються постанови НКРЕКП, що встановлювали тарифи, за якими позивач визначав розмір зобов`язань відповідача в липні та серпні 2019року, виходячи з якого ним було розраховано і розмір відповідальності, що є предметом позовних вимог у даному спорі. При цьому, в липні та серпні 2019 року позивач застосовував найбільші тарифи за послуги передачі 347,43 та 312,14 грн за МВт*год відповідно та нарахував найбільшу вартість своїх послуг, що негативно відобразилося на можливості виконання зобов`язань відповідачем. Вартість послуг з передачі за липень і серпень 2019 року була сплачена відповідачем в розмірі, зазначеному позивачем в актах приймання-передачі, оскільки несплата вказаних коштів могла б потягнути як для відповідача, так і для споживачів електричної енергії припинення надання послуг з передачі та ряд негативних наслідків, визначених Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП №307 від 14.03.2018, які унеможливлюють виконання ПрАТ «Прикарпаттяоблеенерго» функцій з розподілу електричної енергії на території Івано-Франківської області. Незапланована наперед сплата такої значної суми в липні та серпні 2019 року значною мірою дестабілізувала фінансовий стан відповідача, спровокувала необхідність переформатування виконання першочергових платежів та негативно вплинула на здатність вчасно сплачувати зобов`язання за спірним договором в наступних місяцях, тобто, безпосередньо мала негативний вплив на наступний стан розрахунків між сторонами спірного договору, зумовивши затримку строків оплати в наступних розрахункових періодах. 

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 07.10.2021  у справі № 909/739/21 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній    справі №640/12695/19 на підставі на п.5 ч.1 ст.227 ГПК.
При прийнятті вказаної ухвали суд першої інстанції вказав, що предметом розгляду у даній справі є вимоги щодо стягнення 3%річних за прострочення наданих відповідачу   у серпні 2019року послуг, вартість яких розрахована із застосуванням тарифу 312,14Мвт*год, встановленого - постановою НКРЕКП №1411 від 12.07.2019. Водночас, правомірність і законність прийняття постанови НКРЕКП від 12.07.2019 №1411 буде досліджуватися  Окружним адміністративним судом м.Києва  під час розгляду справи №640/12695/19. Відтак суд вказав, що до вирішення питання чинності постанови НКРЕКП №1411 суд позбавлений можливості встановити вартість наданих послуг за серпень 2019 року, яка є підставою для нарахування 3% річних. Водночас, зміна вартості послуг за серпень 2019 року впливає на стан розрахунків між сторонами в наступні спірні періоди.  У зв`язку з чим суд дійшов висновку, що  за результатами розгляду справи №640/12695/19 будуть встановлені обставини, які мають суттєве значення для вирішення даного спору по суті, що свідчить про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення справи №640/12695/19.

Позивач, не погодився з вказаною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неврахування фактичних обставин даної справи та порушення норм процесуального права, просив цю ухвалу скасувати і направити справу для продовження розгляду до Господарського суду Івано-Франківської області.
У своїй апеляційній скарзі позивач послався на наступне:
1) зупиняючи провадження на підставі п.5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. При цьому, зупинення провадження у справі за відсутністю достатніх підстав є порушенням розумних строків тривалості судового провадження і  порушує право особи на справедливий і публічний розгляд справи в суді;
2) предметом позову у даній справі є стягнення штрафних санкцій, 3% річних та втрат від інфляції внаслідок прострочення грошових зобов`язань по договору від 22.05.2019 №0520-02041 за період з серпня 2019року по лютий 2021року, водночас судове рішення у межах адміністративної справи може стосуватись розрахунків 3%річних лише за один місяць-серпень 2019року.
3) питання визначення тарифу за надані послуги має виключно правовий характер, а отже визначити правильність розрахунку позовних вимог має саме суд на підставі поданих сторонами доказів.
4) права відповідача у даній справі жодним чином не порушуються навіть у випадку визнання незаконною постанови НКРЕКП №1411 від 12.07.2019 та зможуть бути захищеними у належний спосіб через процедуру перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу-без задоволення. 
Так, відповідач вказує, зокрема, що величина тарифу разом з величиною  фактичного обсягу  наданих послуг  визначають  загальну вартість   наданих послуг за відповідний період, а відтак, що величина тарифу  безпосередньо впливає  на розмір пені, штрафу, 3%річних і інфляційних втрат. Зазначає, що оскільки під час розгляду Окружним адміністративним судом м.Києва справи №640/12695/19 буде досліджуватися правомірність і законність прийняття постанов НКРЕКП №954  від 07.06.2019 та №1411 від 12.07.2019, якими встановлено тарифи на відповідні послуги позивача, отже, за результатами розгляду вказаної справи будуть встановлені обставини, які мають істотне значення для вирішення даного спору по суті, що свідчить про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення справи №640/12695/19. Вважає безпідставними посилання скаржника на можливість перегляду даної справи за нововиявленими обставинами після прийняття відповідних рішень у адміністративній справі, вказуючи, що на даний час сторонам та суду  відомий факт існування таких обставин, що, в свою чергу,  спростовує можливість  у майбутньому звертатись із заявою в порядку ст. 320 ГПК України.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від  01.11.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та ухвалено здійснити розгляд справи на підставі ч. 10  ст. 270 ГПК України  в порядку  письмового провадження без повідомлення  учасників справи.
Відповідно  ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  від 23 лютого 2006 року № 3477-IV  практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.
Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).
Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).
          Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.          

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну правову оцінку доводам, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції  – без змін, з огляду на наступне.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі,  у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.
Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.
Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.
Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2018 у справі №910/13545/17 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясовувати як пов`язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.
Як було зазначено вище, предметом позову у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, штрафу, 3% річних та інфляційних нарахувань, нарахованих у зв`язку із простроченням сплати відповідачем вартості  послуг з передачі електричної енергії на підставі договору від 22.05.2019 №0520-02041, наданих протягом періоду з серпня 2019року по лютий 2021року.
Відповідно до умов зазначеного договору (п.3.1) його ціна визначається згідно з діючим на момент надання послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, встановленим Регулятором та оприлюднюється  оператором системи передачі (позивачем)  на власному веб-сайті в мережі інтернет.
З розрахунку позивача та доданих до позовної заяви доказів вбачається, що підставою для нарахування відповідних сум стали  наступні документи: 1) акти приймання-передачі послуг за відповідні періоди, підписані обома сторонами; 2)оформлені  відповідачем платіжні доручення; 3) постанови НКРЕКП №954 від 07.06.2019, №1411 від 12.07.2019, №1781 від 30.08.2019, №2688 від 10.12.2019, №1329 від 10.07.2020, якими було встановлено тариф на послуги з передачі електричної енергії для ПрАТ “НЕК “Укренерго”.
З матеріалів справи вбачається, що кожний акт приймання-передачі послуг за відповідні періоди містить покликання на ставку тарифу, який відповідає тому тарифу, що був затверджений постановами НКРЕКП №954 від 07.06.2019, №1411 від 12.07.2019, №1781 від 30.08.2019, №2688 від 10.12.2019, №1329 від 10.07.2020.
Таким чином, величина тарифу, зазначеного в актах приймання-передачі послуг, разом із величиною фактичного обсягу наданих послуг визначають загальну вартість наданих послуг за відповідні періоди. Тобто, величина тарифу безпосередньо впливає на розмір пені, штрафу, 3% річних та інфляційних нарахувань, стягнення яких є предметом даної справи.
При цьому, при визначенні заборгованості для нарахування заявлених до стягнення 3% річних за серпень 2019 року позивач застосовував тариф, затверджений постановою НКРЕКП №1411 від 12.07.2019.
Також, як зазначено вище, станом на даний час у провадженні Окружного адміністративного суду м.Києва знаходиться справа №640/12695/19 за позовом АТ"Нікопольський завод феросплавів", КП "Харківводоканал", ТОВ "Побужський феронікелевий комбінат" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про:
- визнання протиправними та скасування постанови від 07.06.2019 №954 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ДП "НЕК "Укренерго" на II півріччя 2019 року", від 07.06.2019 №955 "Про встановлення тарифу на послуги з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління ДП "НЕК "Укренерго" на II півріччя 2019 року", від 12.07.2019 №1411 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПрАТ "НЕК Укренерго"; 
- зобов`язання відповідача утриматися від учинення дій щодо прийняття постанов про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії.
Отже, під час розгляду справи Окружним адміністративним судом м.Києва №640/12695/19 буде досліджуватися правомірність і законність прийняття постанов НКРЕКП від 07.06.2019 №954 та від 12.07.2019 №1411, які покладені в основу розрахунку основної заборгованості за договором від 22.05.2019 №0520-02041, з якої, в свою чергу, випливають суми 3% річних за серпень 2019 року.
На думку колегії суддів, вказане беззаперечно свідчить про те, що за результатами розгляду справи №640/12695/19 будуть встановлені обставини, які мають суттєве значення для вирішення даного спору по суті. При цьому, в межах судового розгляду  у справі №909/739/21 суд позбавлений можливості надавати правову оцінку відповідним постановам НКРЕКП. Вказане в сукупності свідчить про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до вирішення справи №640/12695/19. 
Доводи скаржника, що наявність адміністративної справи №    640/12695/19 не є підставою, за якої провадження у справі №909/739/21 підлягає обов`язковому зупиненню, оскільки наявні докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, не спростовують висновків суду щодо неможливості встановлення належної ціни товару (електроенергії). 
Висновок апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1  ст.236 ГПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За приписами ч. 1  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1  ст. 276 ГПК України).
На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 07.10.2021  у справі № 909/739/21 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.
Судові витрати в суді апеляційної інстанції.
Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14  ст. 129 ГПК України). Відтак, згідно  ст.129 ГПК України  сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.
Керуючисьст.ст.  86,129,  236,  254,  269,  270,  275,  276,  281,  282  ГПК України, Західний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" від 20.10.2021 №01/47208 (вх. суду від 26.10.2021 № 01-05/3575/21) -  залишити  без задоволення.
2.  Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 07.10.2021  у справі № 909/739/21 -залишити  без змін.
3.  Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції - покласти на скаржника.
4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.
Головуючий суддя                                                                        Т.Б. Бонк
Судді                                                                                            С.М. Бойко
                                                                                          О.І. Матущак