Дата документу 19.04.2022 Справа № 335/11091/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 335/11091/20                                        Головуючий у 1 інстанції: Стеценко А.В.
№ 22-ц/807/282/22                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Бєлки В.Ю.
                       Онищенко Е.А.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу заапеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів за договором,

ВСТАНОВИВ

В грудні 2020 року  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулися до суду із позовом до ФОП ОСОБА_1 про захист прав споживачів, стягнення грошових коштів за договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що 20.12.2018 позивач ОСОБА_2 (замовник) уклав з відповідачем ФОП ОСОБА_1 (виконавець) договір, за умовами якого відповідач зобов`язалась надати позивачеві ОСОБА_2 інформаційні, консультаційні, юридичні та інші супутні послуги щодо супроводження імміграційного процесу замовника за однією з імміграційних програм Канади, а замовник зобов`язався своєчасно оплатити всі замовлені ним послуги. При укладені договору сторони узгодили строк його дії - 18 місяців. 

Також сторони узгодили, що головним аплікантом може виступати як замовник особисто так і його партнер по шлюбу.

У пункті 3.18 договору сторони передбачили, що у випадку невиконання виконавцем умов договору, замовник має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги. 
Позивач ОСОБА_2 на виконання зобов`язання з оплати замовлених послуг сплатив відповідачеві 157050,00 грн., а позивач ОСОБА_3 сплатила відповідачеві 7026,00 грн.
Проте, відповідачем зобов`язання з надання замовлених позивачами послуг не виконані.

Посилаючись на вищезазначене просили суд, стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 157050,00 грн., стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 7026,00 грн., сплачені позивачами за договором від 20.12.2018, стягнути з відповідача на користь позивача ОСОБА_2 судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09 вересня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 153885 гривень 00 коп., сплачені за договором від 20.12.2018 за період 20.12.2018 по 20.02.2020.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6564 гривні 45 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ФОП ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове, яким у позові відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку статті 360 ЦПК України до суду не надходив.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). 

Судом першої інстанції встановлено, що 20.12.2018 між позивачем ОСОБА_2 (замовник) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) був укладений договір, предметом якого сторони визначили надання інформаційних, консультаційних, юридичних та інших супутніх послуг щодо супроводження імміграційного процесу замовника за однією з імміграційних програм Канади: номінант від провінції «Provincial nominees» або інші програми.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору виконавець зобов`язався надати замовнику повну і об`єктивну інформацію у вигляді усної консультації про особливості імміграційних програм, та на підставі проведеної виконавцем оцінки шансів замовника, надати усні рекомендації замовнику щодо проходження імміграційного процесу; в залежності від вимог обраної замовником програми та за необхідності, опрацювати подані замовником документи та передати до відповідних установ Канади для попереднього відбору замовника та/або подальшої участі у інтерв`ю з імміграційним координатором програми та/або імміграційним офіцером та/або представником канадської сторони; в залежності від вимог обраної замовником програми та за необхідності, опрацювати документи замовника та надати замовнику необхідну інформацію щодо проходження замовником процесу підтвердження документів про освіту; в залежності від вимог програм вести листування з офіційними органами Канади або будь-якими установами від імені та в інтересах замовника, яка цього вимагає програма тощо.

В свою чергу замовник зобов`язався своєчасно надати виконавцеві достовірну та необхідну для виконання договору інформацію та документи, правильно заповнити анкети, надані виконавцем, своєчасно сплатити виконавцю вартість усіх замовлених послуг в повному обсязі; підготуватися та пройти інтерв`ю з представником канадської сторони, скласти тести з англійської мови IELTS на рівні, який необхідно для участі в програмі; здійснити ознайомчий візит до провінції та/або провести оцінку дипломів у Канадській оціночній організації для підтвердження кваліфікації, якщо це необхідно за умовами програми тощо (п. 2.2 договору).

В розділі 4 договору сторони визначили вартість та порядок оплати послуг виконавця за супроводження імміграційного процесу в Канаду. Так, відповідно до п. 4.1 договору загальна вартість послуг складає 8000 доларів США. Перша частина вартості послуг виконавця в розмірі 4000 доларів США мала бути сплачена замовником протягом трьох робочих днів з моменту підписання договору (п. 4.1.1 договору). В подальшому замовник зобов`язався оплачувати послуги виконавця до 20 числа щомісячно, починаючи з січня 2019 року на протязі наступних 16 місяців (16 платежів): з січня 2019 року до квітня 2020 року включно - по 125 доларів США (п. 4.1.2 договору). 

Останню частину вартості послуг Виконавця в сумі 2000 доларів США замовник зобов`язався сплатити впродовж 10-ти робочих днів з моменту отримання листа-повідомлення про необхідність проходження медичного огляду замовнику та членам його родини (п. 4.1.3 договору). Оплату сторони узгодили здійснювати у гривневому еквіваленті зазначених платежів за комерційним курсом, який використовується виконавцем у розрахунках.

Згідно п. 9.1.1 договору виконавець зобов`язався виконувати обов`язки за договором після отримання першої частини оплати за свої послуги від замовника. 

Строки виконання відповідачем зобов`язань за договором сторони визначили в п. 9.4 договору, згідно якого виконавець зобов`язався опрацьовувати кожен етап еміграційного процесу Замовника, зазначений в п. 2.1.2 - 2.1.6 договору, впродовж 60-ти календарних діб або в залежності від вимог програми замовника та виходячи з доцільності, з метою досягнення мети договору. У строки виконання зобов`язань не враховуються термін розгляду документів замовника офіційними установами Канади, а також час, впродовж якого виконавець не міг виконати обов`язки за договором у зв`язку з ненаданням замовником своєчасно в повному обсязі інформації та/або документів, тощо.

У випадку невиконання своїх зобов`язань за договором сторони домовились нести відповідальність відповідно до вимог договору та чинного законодавства України (п. 5.1 договору).

Сторони узгодили, що виконавець несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору (п. 5.1.1) та порушення строків виконання зобов`язань за договором (п. 5.1.2).

Пунктом 3.18 договору передбачено, що у випадку невиконання виконавцем умов договору, замовник має право вимагати повернення оплачених коштів за надані послуги.

Правовідносини, які складися між сторонами регулюються Главою 63 ЦК України ЦК України (Послуги. Загальні положення). 

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 на виконання зобов`язань за договором у період з 20.12.2018 по 20.02.2020 сплатив відповідачеві 153885,00 грн., що підтверджується товарними чеками (т. 1 а.с. 35 - 43). Позивач ОСОБА_3 сплатила відповідачеві 7026,00 грн. шляхом поповнення банківської картки відповідача, що підтверджується квитанціями АТ КБ «Приватбанк» (т. 1 а.с. 44, 45). 

Строк дії договору, визначений сторонами в п. 9.1 договору, сплив 20.07.2020.

Відповідно до п. 3.10 договору виконання сторонами вимог договору підтверджується складеними та підписаними актами наданих послуг, які виконавець надсилає після виконання кожного пункту зобов`язань. 

Сторонами жодного акту прийняття наданих послуг суду надано не було. 

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідачем не надано доказів належного виконання нею зобов`язань за договором від 20.12.2018 року.

Задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами доведено належними та допустимими доказами розмір судових витрат на правничу допомогу, відповідач до суду із клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не зверталась. 

Доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 зводяться до переоцінки доказів у справі, та не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, викладених у мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення. 

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. 

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення ("Серявін та інші проти України" (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводами апеляційної скарги ці висновки не спростовуються.

Відповідно до підпункту "в" пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 09 вересня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 19 квітня 2022 р.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        В.Ю. Бєлка

                                                                               Е.А. Онищенко