ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/27/22 Справа № 705/3760/21 Категорія: ст.124 КУпАП	Головуючий у І інстанції Єщенко  О. І.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

21 січня 2022 року м. Черкаси

      Суддя Черкаського апеляційного суду Поєдинок І.А., за участю правопорушника ОСОБА_1 та його захисника Прилуцького В.С., іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його захисника адвоката Демиденка В.А.,  розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Уманського міськрайонного суду  Черкаської області  від 12 листопада 2021 року, якою:
          ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , водія ТОВ «Круїз-Авто»,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотирьохсот п`ятдесяти чотирьох) грн.

в с т а н о в и в :

         Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 13.08.2021 о 14 год. 00 хв. на а/д Н-16 Уманський район, с. Гереженівка, керуючи автобусом ПАЗ 4234, д.н.з. НОМЕР_1 , перед початком руху, зміною його напрямку, здійснюючи поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу в русі автомобілю Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з правого боку автодороги Н-16, чим порушив вимоги п. п. 10.1; 16.12 ПДР, внаслідок чого здійснив з останнім зіткнення. Під час ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
        ОСОБА_1 повідомлявся в установленому порядку про час та місце розгляду справи, в суд не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових заперечень проти протоколу про адміністративне правопорушення та клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надійшло.

        У судовому засіданні суду першої інстанції потерпілий ОСОБА_2 та його представник адвокат Демиденко В.А. вважали, що вина водія ОСОБА_1 повністю доведена матеріалами справи, оскільки саме його дії призвели до настання наслідків у вигляді вказаного ДТП.
          Постановою судді Уманського міськрайонного суду  Черкаської області  від 12 листопада 2022 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено  на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. та стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотирьохсот п`ятдесяти чотирьох) грн.
           Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції від 12.11.2021 року, ОСОБА_1   подав апеляційну скаргу в якій просить, поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2021 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП, а провадження по цій справі відносно нього закрити за відсутністю в його  діях складу адміністративного правопорушення.
          Вважає, що оскаржувана постанова суду від 12.11.2021 року винесена на підставі необ`єктивних даних та недостовірних доказів, є помилковою та необґрунтованою, так як судом було неправильно застосовано норми матеріального права, і порушено норми процесуального права .
          Додає, що не вважає себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, так як правил дорожнього руху він не порушував.  
          Наголошує, що водій ОСОБА_2 попри порушення швидкісного режиму та створення аварійної ситуації, виявивши небезпеку у вигляді автобуса «ПАЗ 4234». р.н. НОМЕР_3 розпочав гальмування та з`їхав на праве узбіччя, де допустив зіткнення передньою частиною керованого автомобіля з правою частиною автобуса «ПАЗ 4234», р.н. НОМЕР_3 , який вже завершував маневр розвороту та залишив смугу руху автомобіля «Renault Master». р.н. НОМЕР_2 .
Разом з тим, просив приєднати до матеріалів справи висновок експертного дослідження, яке він замовив 01.12.2021 р. з метою вирішення питання, хто з водіїв порушив вимоги ПДР, та об`єктивно розглянути справу з урахуванням викладених ним в апеляційній скарзі 
          Вказує, що  випадково  дізнався про те, що 12.11.2021 року відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення та постановою Уманського міськрайонного суду його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому строк на оскарження постанови пропущено з поважних причин.
На апеляційну скаргу ОСОБА_1 захисник іншого учасника ДТП ОСОБА_2 адвокат Демиденко В.А. подав письмові заперечення в яких  просив залишити без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.11.2021 р. без змін. Вивчивши матеріали адміністративної справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Прилуцького В.С., які клопотання про поновлення пропущеного строку та апеляційну скаргу підтримали, іншого учасника ДТП ОСОБА_2 та його захисника адвоката Демиденка В.А., які заперечували проти поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, та проти вимог апеляційної скарги, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
В матеріалах справи міститься конверт, що був направлений ОСОБА_1 з повідомленням про дату розгляду справи, зокрема на 28.10.2021 р., проте ним він не був отриманий, а повернувся до суду із відміткою, що «адресат за вказаною адресою відсутній» (а.с.17-18), в матеріалах справи також наявне повідомлення адресоване ОСОБА_1 про призначення судового засідання на 12.11.2021 р. (а.с.23). Враховуючи вищевикладене суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.
Також, в матеріалах справи наявний супровідний лист суду про направлення копії постанови на адресу проживання ОСОБА_1 , однак відсутні докази отримання ним цієї копії.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду і розглянути подану апеляційну скаргу по суті. 
Щодо апеляційних вимог слід зазначити наступне. 
У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.
Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. 
Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст.254-256 КУпАП. В ході апеляційного розгляду встановлено, що місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону належним чином, та в повному обсязі.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є обґрунтованими.
Доводи апелянта про його невинуватість спростовані: протоколом про адміністративне правопорушення від 13.08.2021 р. серії ДПР18 № 399933, схемою місця ДТП від 13.08.2021 р. з переліком пошкоджень транспортних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 13.08.2021 р.
  Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, та допустимих зібраних доказів по справі не вбачається, дані докази є узгодженими та взаємопов`язаними між собою.
Відповідно до п.10.1. ПДР перед початком руху, пестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Відповідно до п.16.12. ПДР на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч. 
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що водій ОСОБА_1 керуючи автобусом ПАЗ 4234, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила п.п.10.1., 16.12. ПДР перед початком руху, зміною його напрямку, здійснюючи поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу в русі автомобілю Renault Master, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався з правого боку автодороги Н-16.
Що стосується посилання ОСОБА_4 на існування експертного дослідження, яке він замовив 01.12.2021 р. для вирішення питання, хто з водіїв порушив вимоги ПДР та просив в тому числі врахувати його при розгляді апеляційної скарги, то апеляційний суд вважає, що висновок експертного дослідження судового експерта Стерниша О.М. від 24.12.2021 р. №СТ/100Д-21 не може бути врахований як доказ при розгляді справи, оскільки він не відповідає критеріям належності та допустимості відповідно до вимог ст.273 КУпАП, яка полягає в тому, що висновок експерта отриманий не в порядку, передбаченому КУпАП, не на підставі рішення посадової особи, у провадженні якої перебуває справа про адміністративне правопорушення або ухвали суду, а за самозверненням адвоката. Крім того, як вбачається зі змісту даного висновку, в його основу покладені вихідні дані надані ОСОБА_1 , що не дає можливості вважати його об`єктивним.
Прийняте рішення суду відповідає правовій позиції Верховного Суду від 18.05.2020 р. у справі №753/14205/16-к.
З огляду на дорожню обстановку, що склалась на означеній ділянці дорозі в момент зіткнення (схема ДТП а.с.7), вказаними вище пунктами правил дорожнього руху і повинен був керуватись ОСОБА_1 , але він їх реально порушив, отже доводи ОСОБА_1 , про відсутність його вини у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є безпідставними та не спростовуються матеріалами справи. 
Відтак доводи апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП, є необгрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію останнього слід розцінювати, як намагання уникнути установленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.  
  Європейський суд з прав людини зазначав, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії» від 09 липня 1997 року). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії» від 20 травня 2010 року).
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв обґрунтоване та вмотивоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП яке підтверджується належними, допустимими, достатніми доказами, а доводи, зазначені останнім у своїй апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції, як законну без змін.                          

Керуючись ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Уманського міськрайонного суду  Черкаської області  від 12 листопада 2021 року.
        Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн., стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотирьохсот п`ятдесяти чотирьох) грн. – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
         Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                 І.А. Поєдинок