УХВАЛА
04 січня 2022 року 
м. Київ
справа № 300/3087/21
адміністративне провадження № К/9901/46619/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі – Суд):
судді-доповідача – Радишевської О.Р.,
суддів – Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.,
перевіривши касаційну скаргу Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №300/3087/21 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі ? позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі – відповідач) про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 10.09.2019 по день фактичної виплати 08.06.2021 терміном 436 днів, виходячи із середньоденного грошового забезпечення, в розмірі 319169,44 гривень, без урахування обов`язкових податків та зборів.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 серпня           2021 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року, позов задоволено частково:
? стягнуто з Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 11.09.2019 по 08.06.2021 в розмірі                               23 825,97 грн;
? у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
20 грудня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №300/3087/21.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII.
Частиною першою статті 13 КАС України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які, у розумінні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Спірні правовідносини виникли у зв`язку з проходженням позивачем публічної служби.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що позивач проходив службу в Збройних Силах України та був начальником відділення зв`язку та інформатизації – начальником радіостанції Надвірнянського районного військового комісаріату Івано-Франківської області.
Отже, позивач не є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, у системному зв`язку з положеннями примітки до статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент звернення позивача до суду).
За таких обставин і правового регулювання публічно-правовий спір у цій справі відноситься до справ незначної складності.
Водночас, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, скаржник не зазначив обґрунтування випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої  статті             328 КАС України.
У касаційній скарзі скаржник, як на підставу касаційного оскарження, посилається приписи пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, вказуючи на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а саме «з приводу застосування норм права, які не регулюють такі правовідносини».
Суд зазначає, що передумовою для перевірки наявності підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції, встановлених пунктами 1-4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу у цій справі, є наявність обставин, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Водночас оскільки скаржник, оскаржуючи судові рішення у справі незначної складності, не вказав випадків для відкриття касаційного провадження, передбачених пунктом               2 частини п`ятої статті 328 КАС України, підстави для перевірки інших доводів касаційної скарги відсутні.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового регулювання та обставин справи, Суд дійшов висновку, що у відкритті провадження необхідно відмовити. 
З огляду на зазначене клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору Судом не вирішується.
Керуючись статтями 12, 13, 248, 328, 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Івано-Франківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від                 31 серпня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від             29 листопада 2021 року у справі №300/3087/21.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                          В.Е. Мацедонська
                                                                                          С.А. Уханенко