ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2022 року 
м. Київ
справа № 320/6751/18
адміністративне провадження № К/9901/4053/20  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Рибачука А.І.,
суддів: Мороз Л.Л., Бучик А.Ю., 
розглянувши у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами в суді касаційної інстанції адміністративну справу №  320/6751/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне підприємство «Макарів-Агробуд», про визнання протиправним та скасування наказу, 
провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Приватного підприємства «Макарів-Агробуд»
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Бараненка І.І., суддів: Бабенка К.А., Чаку Є.В.,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. 17.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому, з урахуванням уточнень, просив: визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 05.01.2018 №  47/5 «Про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень» у частині скасування рішення від 02.08.2017 №  36441053; зобов`язати Міністерство юстиції України поновити реєстраційну дію від 02.08.2017 №  36441053.
2. Київський окружний адміністративний суд ухвалою від 06.11.2019 закрив провадження у справі, а ухвалою від 15.11.2019 задовольнив заяву Приватного підприємства «Макарів-Агробуд» (далі - ПП «Макарів-Агробуд») про стягнення на його користь з позивача 19  500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
3. Постановою від 27.01.2020 Шостий апеляційний адміністративний суд скасував ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 15.11.2019, у задоволенні заяви третьої особи про стягнення судових витрат відмовив.
4. 07.02.2020 ПП «Макарів-Агробуд» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції від 15.11.2019. 
5. Верховний Суд ухвалою від 20.02.2020 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
6. 06.03.2020 до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому ОСОБА_1 просить залишити останню без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
7. Суди встановили, що між ОСОБА_1 та ПП «Макарів-Агробуд» укладено договір оренди землі №  249-Н, запис про державну реєстрацію якого внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 15.09.2015 за №  24433015.
28.12.2017 ПП «Макарів-Агробуд» звернулось до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України зі скаргою на вчинені реєстраційні дії щодо припинення 105 договорів оренди землі, зокрема і укладеного з ОСОБА_1 .
Наказом Міністерства юстиції України від 05.01.2018 №  47/5 задоволено скаргу ПП «Макарів-Агробуд», скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Вважаючи наказ Міністерства юстиції України від 05.01.2018 №  47/5 незаконним та необґрунтованим, позивач звернувся з цим позовом до суду.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
8. Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції послався на те, що позовні вимоги про скасування наказу Міністерства юстиції України спрямовані на відновлення майнових прав, що вказує на наявність спору про право, який не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.
9. Стягуючи з ОСОБА_1 на користь ПП «Макарів-Агробуд» 19  500, 00 грн судових витрат, суд першої інстанції виходив із того, що заявлений розмір витрат є співмірним зі складністю справи, обсягом наданих послуг та витраченим на ці послуги часом. 
10. Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції про стягнення судових витрат, апеляційний суд послався на те, що судові витрати, понесені заявником відшкодовуються у тому ж порядку, у якому відшкодовувались би судові витрати відповідача, тобто відповідно до частини десятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України); необхідною умовою для застосування положень частини десятої статті 139 КАС України у разі закриття провадження у справі є доведення факту вчинення позивачем необґрунтованих дій; третя особа не довела, а суд першої інстанції не встановив факту вчинення позивачем дій, які можна визнати необґрунтованими в розумінні статті 139 КАС України.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
11. У касаційній скарзі ПП «Макарів-Агробуд» посилається, зокрема, на помилкове застосування апеляційним судом частини десятої статті 139 КАС України, а не восьмої, яка є спеціальною. 
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, виходить із наступного.
13. Відповідно до частини десятої статті 139 КАС України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.
14. Згідно з частиною одинадцятою статті 139 КАС України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь зі сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того, заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
15. Зміст наведеної норми дає підстави для висновку, що право на відшкодування судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, реалізується нею за правилами розподілу судових витрат, які встановлені для тієї сторони у справі, на боці якої виступала ця третя особа та залежно від того, заперечувала чи підтримувала така третя особа заявлені позовні вимоги.
16. За загальним правилом при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень; при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
17. Аналіз положень статті 139 КАС України дає підстави вважати, що зі сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягають стягненню лише судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
18. Оскільки ПП «Макарів-Агробуд» залучено у справу як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - суб`єкта владних повноважень (Міністерства юстиції України), то понесені нею витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню з ОСОБА_1 . 
19. Ураховуючи наведене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви третьої особи про стягнення судових витрат з позивача, однак неправильно застосував норми права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає зміні в мотивувальній частині.
20. За правилами частин першої та четвертої статті 351 КАС України (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
21. Ураховуючи наведене, постанова апеляційного суду підлягає зміні в мотивувальній частині в редакції цієї постанови, а в іншій частині - залишенню без змін.
Керуючись статтями 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд,
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Приватного підприємства «Макарів-Агробуд» задовольнити частково.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.01.2020 змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови, в іншій частині - залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                          А.І. Рибачук

Судді:                                                                                                     Л.Л. Мороз 

                                                                                                              А.Ю. Бучик