ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 січня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/12211/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді  Юрко І.В., суддів:  Білак С.В., Чумака С.Ю.,  
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року в адміністративній справі №160/12211/21 (головуючий суддя першої інстанції Голобутовський Р.З.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-   

В С Т А Н О В И В :
Позивач 20.07.2021 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та скасувати рішення, оформлене листом від 02.07.2021 року, щодо відмови в перерахунку йому пенсії за вислугу років відповідно до довідки №18-223 вих-20 від 18.03.2020 року, виданої прокуратурою Дніпропетровської області про розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії на підставі  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури»  та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату  його пенсії за вислугу років відповідно до  ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ  (в редакції від 14 жовтня 2014 року), яка набрала чинності з 13.12.2019 року, на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 18.03.2020 року №18-223 вих-20, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до  Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-(ІІ) 2019  та на підставі  постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021  року, виходячи з розрахунку 90% від середнього заробітку за відповідною посадою, без максимального обмеження суми пенсії, з виплатою різниці між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією одноразово та однією сумою.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем не виконується постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 року у справі №160/15768/20, а саме, відповідачем безпідставно повторно відмовлено позивачу у перерахунку пенсії на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 18.03.2020  року №18-223 вих-20. Таке рішення відповідача оформлене листом від 02.07.2021 року № 0400-010305-8/88171.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року в задоволенні   позовних  вимог  відмовлено.

Не погодившись з  рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій з  посиланням  на  порушення  судом  першої  інстанції   норм  матеріального  та  процесуального  права,  просив рішення суду першої інстанції скасувати та  прийняти  нове рішення про  задоволення  позовних  вимог  з  підстав,  зазначених  в  позові.
Відповідач  відзив на апеляційну скаргу  не  подав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, тому суді апеляційної інстанції справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів  в порядку письмового провадження.
                    Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі статті 50-1  Закону України «Про прокуратуру».
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 року у справі №160/15768/20, зокрема, зобов`язано ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 13.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 відповідно до  ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII  на підставі довідки прокуратури Дніпропетровської області від 18.03.2020 року №18-223 вих-20 з виплатою різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії за вислугу років. (а.с.22-34).
Відповідач на виконання вказаного  рішення  суду здійснив перерахунок пенсії позивача спочатку визначивши з 14.06.2021 року загальний відсоток розрахунку пенсії від заробітної плати у розмірі 90%, а з 02.07.2021  року - 60%. Розрахунок пенсії відповідачем як під час розрахунку з 14.06.2021 року так і з 02.07.2021 року  проведено  із розміру заробітної плати у загальній сумі 45663,34 грн. відповідно довідки прокуратури Дніпропетровської області від 18.03.2020 року  №18-223 вих-20.
Не погодившись з розрахунком розміру пенсії, позивач  оскаржив  рішення    відповідача  до  суду.
                    Відмовляючи в задоволенні позовних  вимог, суд першої інстанції виходив із того, що норми  ст.2 Закону №3668-VI  кореспондуються з положеннями ч.15  ст.86 Закону України «Про прокуратуру». На осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у  ст.2 Закону №3668-VI, у тому числі  Закону України «Про прокуратуру», та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений цим  Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку. За такого правового регулювання та встановлених обставин, відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу є законною і обґрунтованою та не призвела до зменшення розміру пенсії останнього, яку він отримував до цього. Відтак, така відмова за своєю суттю не є звуженням обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

Апеляційний  суд, переглядаючи  рішення  суду  першої  інстанції  в  межах  доводів  та  вимог  апеляційної  скарги  та  на  підставі встановлених  фактичних обставин  справи,  перевіривши  правильність застосування  судом  норм  матеріального та  процесуального  права, зазначає  про таке.
Спірними у цій справі є питання щодо розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до    Закону №1789-XII, а також застосування при перерахунку такої пенсії обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
          Стосовно розміру відсотків, який підлягає застосуванню при перерахунку призначеної працівнику прокуратури пенсії,  апеляційний  суд  зазначає  наступне. 
Статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ у редакції, чинній до 01.10.2011 року, було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад                     10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Законом України   від   08.07.2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого  забезпечення реформування пенсійної системи»  у   статтю 50-1 Закону №1789-ХІІ внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Законом України від 27.03.2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи  та створення передумов для економічного зростання в Україні»   у   статті 50-1 Закону №1789-ХІІ    у частинах другій і п`ятій цифри « 80» замінено цифрами « 70».
Законом України від   28.12.2014   року    №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»  у статті 50-1 Закону №1789-ХІІ    у частинах другій та п`ятій цифри  « 70»  замінено цифрами « 60».
                    За правилами частини вісімнадцятої цієї статті (у редакції, чинній до 01.01.2015 року) призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 року умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.
Водночас 15.07.2015  року набрав чинності    Закон №1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015  року.
З набранням чинності Законом №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої    прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року- страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Згідно із частиною двадцятою цієї статті призначені працівникам прокуратури    пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами  другою, третьою та    четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за  кожні  два  відпрацьовані роки.

Вирішуючи питання щодо визначення норм права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів виходить із такого.
Відповідно до частини першої    статті 58 Конституції України    закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той    закон, під час дії якого вони настали.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту    статті 58 Конституції України, викладеними у    рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 року №1-зп,   від 09.02.1999  року  №1-рп/99, від 05.04.2001   року №3-рп/2001, від 13.03.2012  року №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той    закон    або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія    закону    та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим    законом    або іншим нормативно-правовим актом.
Враховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок   якої виникло після набрання чинності    Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії,    Закон №1697-VII    не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми    Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.

Такий правовий висновок узгоджується з покладеним в основу    Закону №1697-VII    принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.
Враховуючи  наведене, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності   Законом №1697-VII    порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього  Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до    Закону №1697-VII.
У   рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018  року №5-р/2018    зазначено, що положення частини першої    статті 22 Конституції України    необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.
Колегія суддів зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо    недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.
Отже, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього   Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії   стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ    відповідно до пункту 3    Прикінцевих положень Закону №1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність.
З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, у силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.
Отже, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Стосовно обмеження розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, апеляційний суд  зазначає  наступне.
За змістом статті 2 Закону №3668-VI (який набрав чинності 1 жовтня 2011 року) максимальний розмір пенсії або щомісячного довічного грошового утримання                                       (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до    Закону України «Про прокуратуру», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Цим    Законом    внесені зміни до    статті 50-1 Закону №1789-ХІІ, положення частини п`ятнадцятої якої викладено в аналогічній редакції.
При цьому, абзацом першим пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI встановлено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Абзацом другим цього пункту визначено, що пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим    Законом    і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим    Законом, виплата пенсії здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»    та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), установленому цим Законом.
Отже, положення пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI спрямовані на врегулювання питань, які виникли у зв`язку із застосуванням    Закону №3668-VI    стосовно осіб, у яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим    Законом    перевищував максимальний розмір, а саме - надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту, коли особа набуде право на перерахунок, на розмір її пенсії будуть поширюватися загальні правила щодо обмежень.
Закон №1789-ХІІ втратив чинність (крім окремих положень, які не стосуються спірних правовідносин) у зв`язку з набранням чинності   Законом №1697-VII, за правилами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 якого максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Враховуючи наведене, з моменту набрання чинності    Законом №1697-VII    питання призначення та перерахунку пенсій працівникам прокуратури врегульовувалися нормами цього  Закону, зокрема статтею 86, частиною п`ятнадцятою якої були встановлені обмеження пенсії максимальним розміром.
Отже, пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI       не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим    Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності    Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим    Законом    перевищував максимальний розмір.    Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, встановлених    статтею 50-1 Закону №  1789-ХІІ, а з 14.10.2014 року - абзацом шостим частини п`ятнадцятої    статті 86 Закону №1697-VII.
З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої    статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
Отже, позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Зазначені правові висновки стосовно розміру пенсії працівників прокуратури та його обмеження здійснені Верховним Судом у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 21 грудня 2021 року справі № 580/5962/20.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Посилання  позивача  на  те,  що  листом №0400-010305-8/88171 від 02.07.2021 року відповідач фактично відмовився виконувати постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 року у справі №160/15768/20,   колегією  суддів  до  уваги  не  приймається,  оскільки  так  посилання  є  необґрунтованими.  Крім  того,  вказаною  постановою  суду  пенсійний  орган  був  зобов`язаний  лише  застосувати  при  перерахунку  пенсії  довідку №18-223 вих-20 від 18.03.2020 року.  Ані  розмір  відсотків,  ані  питання  обмеження  розміру  пенсії,  зазначеним  вище  рішенням  суду  не  вирішувалось.
З  урахуванням  наведених  вище  обставин в  їх  сукупності, колегія судів  дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно застосовані норми матеріального та  норми процесуального права, доводи  апеляційної  скарги  висновків  суду  першої  інстанції  не  спростовують, у зв`язку з чим рішення суду належить залишити  без  змін.
Оскільки справа відповідно до п.3 ч.6  ст.12 КАС України  є справою незначної складності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно із п.2 ч.5  ст.328 КАС України  оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених      цим пунктом.
Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2021 року в адміністративній справі №160/12211/21 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня   2021 року в адміністративній справі № 160/12211/21 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена  в  касаційному  порядку, крім  випадків,  передбачених  пунктом 2 частини 5 статті  328  КАС  України.

   
Головуючий   суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак