П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 грудня 2021 року
м. Київ
справа №404/335/20
провадження №51-4749км21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання             ОСОБА_4 ,
прокурора                                                   ОСОБА_5 ,
особи, щодо якої закрито
кримінальне провадження                     ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника                                                   ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 липня 2021 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 20 вересня 2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_6 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Умань, який проживає  в АДРЕСА_1 , 
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК, і
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 липня 2021 року кримінальне провадження №12019120020008629, внесене до ЄРДР 14 листопада 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 20 вересня 2021 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала та заперечень на неї
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На обґрунтування касаційних вимог прокурор стверджує, що суди дійшли неправильного висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК. Прокурор зазначає, що обвинувальний акт було направлено до місцевого суду в межах строку досудового розслідування. Вказує, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів переконливих доводів, з яких апеляційну скаргу прокурора визнав необґрунтованою.
Захисник ОСОБА_7 подала до суду заперечення на касаційну скаргу прокурора, в яких просила залишити без зміни оскаржувані судові рішення щодо ОСОБА_6 , а в задоволенні касаційної скарги сторони обвинувачення –відмовити.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні:
- прокурор не підтримала касаційну скаргу, просила відмовити у її задоволенні; 
 -сторона захисту також заперечила доводи касаційної скарги та просила відмовити у її задоволенні.
Мотиви суду
Суд заслухав суддю-доповідача, перевірив матеріали кримінального провадження, наведені в касаційній скарзі доводи та дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Доводи прокурора зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, тобто у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.
З огляду на те, що у цьому кримінальному провадженні діяння ОСОБА_6 не були пов`язані із посяганням на життя та здоров`я особи, то суд першої інстанції був вправі вирішувати питання про закриття кримінального провадження щодо нього на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.
Положеннями ст. 219 КПК  визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення у ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК); досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК).
Так, в оскаржуваній ухвалі місцевого суду встановлено, що 14 листопада 2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру, на підставі чого суд першої інстанції дійшов висновку про те, що останнім днем строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні є 14 січня 2020 року.
Разом з тим поза належною процесуальною увагою судів попередніх інстанцій залишилися положення ч. 5 ст. 219 КПК, відповідно до яких строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, не включається у строки досудового розслідування.
13 січня 2020 року слідчим ОСОБА_8 на ім`я ОСОБА_6 складено повідомлення про відкриття сторонам кримінального провадження матеріалів (а. с. 153, Т. 1). Проте відомості про направлення цього повідомлення стороні захисту відсутні.
Водночас судом першої інстанції було встановлено, що згідно з протоколом про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ознайомилися з матеріалами досудового розслідування 14 січня 2020 року та підтвердили це своїми підписами (а. с. 154, Т. 1).
Оскільки час ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування не включається у строк досудового розслідування, то перебіг такого строку у цьому кримінальному провадженні продовжився після ознайомлення стороною захисту з матеріалами досудового розслідування на 1 день.
Отже, у цьому кримінальному провадженні кінцевою датою строку досудового розслідування з урахуванням часу ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування є 15 січня 2020 року. 
Разом з тим обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 хоча і було затверджено в межах строку досудового розслідування, однак згідно з супровідним листом скеровано до суду першої інстанції лише 16 січня 2020 року (а. с. 13, Т. 2).
17 січня 2020 року обвинувальний акт зареєстровано Кіровським районним судом м. Кіровограда, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції цього суду (а. с. 1, Т. 2).
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що загальний висновок судів про направлення обвинувального акта щодо ОСОБА_6 до суду поза межами строку досудового розслідування є обґрунтованим.
Таким чином, за результатами касаційної перевірки колегією суддів не встановлено істотного порушення вимог кримінального процесуального закону судами попередніх інстанцій.
Керуючись статтями 433, 436, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
Ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06 липня 2021 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 20 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора – без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3