ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 310/9289/21                                 Головуючий в 1 інст. Вайнраух Л.А.
Провадження № 33/807/879/21                                         Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       28 грудня 2021 року         м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду справу про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Амельченко М.Д. на постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 листопада 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який офіційно не працевлаштований, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000, 00 гривень з позбавленням його права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,-
В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, встановлено, що 27.09.2021 о 21 годині 28 хвилин в Бердянському районі у с. Дмитрівка навпроти будинку 6А по вулиця Зарічній водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21011, д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів). У визначеному законом порядку було проведено огляд на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager Alcotest 6810 ARSD 0565, результат тесту 1949 склав 0,55 %. Від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я відмовився. Проводилася фіксація на боді-камеру. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, за що передбачена відповідальність згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування транспортним засобом відсторонений, посвідчення водія вилучено.
В апеляційній скарзі захисник  ОСОБА_1  - адвокат Амельченко М.Д. вважає постанову суду першої інстанції незаконною і такою, що підлягає скасуванню.
Вказує, що ОСОБА_1 не було запропоновано можливість отримати правову допомогу, а як вбачається з відеозапису він не є юридично грамотною особою та постійно завдав інспектору поліції запитання юридичного характеру, а тому апелянт вважає, що під час події інспектор повинен був залучити захисника. 
Зазначає, що інформація з «Драгеру 6810» не є доказом, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, адже вказаний засіб не визначає вміст алкоголю в крові, а лише показує наявність алкоголю в повітрі. 
Направлення на проведення огляду працівником поліції не складалось та не вручалось ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 самостійно звернувся до медичної установи та лікарем встановлено, що останній не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. 
Огляд на місці зупинки проводився без залучення свідків, що свідчить про упередженість працівника поліції та ставить під сумнів результати огляду. 
Щодо доказу у вигляді диску, апелянт вказує, що такий доказ суперечить вимогам ст.99 КАС України, адже відеозапис не засвідчений електронним підписом. 
Просить апеляційний суд поновити строк на апеляційне оскарження через те, що постанова була отримана лише 01.12.2021 року, тобто після строків на оскарження. 
Також просить суд постанову місцевого суду скасувати, а провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.
ОСОБА_1 та його захисник Амельченко М.Д. у судове засідання 28 грудня 2021 року не з`явилися. На електрону пошту суду захисник надав заяву про розгляд справи без їх участі, просив апеляційну скаргу задовольнити. 
Положення ст. 268 КУпАП не містить заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Отже, виходячи з того, суд апеляційної інстанції вважає за можливим розглянути апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Амельченка М.Д. без участі учасників процесу. 
Щодо поновлення строків на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, апеляційний суд зазначає наступне. 
У відповідності до вимог ст.ст. 289, 294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
В клопотанні захисник, порушує питання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді, посилаючись на поважність пропуску цього строку.
Враховуючи, що постанова була отримана лише 1 грудня 2021 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження і про наявні підстави для його поновлення.
Щодо розгляду апеляційної скарги по суті, апеляційний суд дійшов до наступного висновку. 
Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні. 
Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
З огляду на матеріали справи, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП, щодо вчинення правопорушення і вини ОСОБА_1 , та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст. ст. 283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1) відносно ОСОБА_1 складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи, що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися.
Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків. 
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.
В протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 1) працівником поліції зазначено, що ОСОБА_1 на місці зупинки його транспортного засобу пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Результат склав 0,55 проміле. Від медичного огляду в закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився. 
Протокол про адміністративне правопорушення не є самостійним доказом, а тому має оцінюватись у сукупності з усіма наявними матеріалами справи.
Обставини правопорушення об`єктивно підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказів, а саме: роздруківкою з «Драгер» (а.с.2), якою вбачається результат проведеного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння - 0,55 проміле; актом огляду і направленням водія (а.с.3-4), якими зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння водія та результат проведеного огляду на місці; відеозаписом події (а.с.6), яким зафіксовано, що ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки та від проходження огляду в закладі охорони здоров`я відмовився. 
Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 чи його захисник до суду не надали.
Протокол про адміністративне правопорушення, відеозаписи з нагрудних камер поліцейських не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому вірно покладено ці дані судом в основу прийнятого рішення.
Посилання захисника на той факт, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, на думку суду апеляційної інстанції є безпідставним, оскільки з матеріалів справи вбачається, що останній керував транспортним засобом, пройшов огляд на визначення стану сп`яніння на місці, результат такого огляду склав - 0,55 проміле, що свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не заслуговують на увагу й твердження апелянта про порушення права на захист ОСОБА_1 під час складання щодо нього протоколу та розгляду справи судом першої інстанції, оскільки зміст протоколу свідчить про роз`яснення ОСОБА_1 його прав і обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП.
Доводи апелянта про порушення права на користування юридичною допомогою адвоката, як на окрему підставу для скасування постанови судді є безпідставними, оскільки участь адвоката при складанні протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді не є обов`язковою, а є правом особи (ст. 268 КУпАП).
Положеннями ст. 266 КУпАП за умови фіксації на спеціальні технічні засоби відеозйомки не вимагається присутність свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння чи відмові особи від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Твердження про те, що свідки необхідні для того, щоб зафіксувати наявність у особи стану алкогольного сп`яніння, не ґрунтуються на положеннях закону.
З приводу доводів захисника про те, що працівниками поліції на місці зупинки було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного приладу Драгер 6810, який не міг застосовуватись працівниками поліції, оскільки вказаний прилад показує лише наявність алкоголю в повітрі, то апеляційний суд вважає вказані доводи безпідставними, виходячи з такого.
Відповідно до вимог Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", який набрав законної сили 1 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. 
Пунктом 1 статті 17 вказаного Закону встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.
Цим Законом не встановлено вимог до засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.
Згідно з Державним реєстром затверджених типів засобів вимірювальної техніки, газоаналізатори виробництва Drager Safety AG&Co. KGaARevalstraвe 1, 23560 Lubeck, Germany, мають сертифікат перевірки типу UA.TR.002 102-17 Rev.1 від 15 жовтня 2019 року, строк дії якого встановлено до 5 жовтня 2027 року.
Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення. №43 зазначеного переліку це газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.
Газоаналізатор Драгер Алкотест 6810, за допомогою якого було проведено огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки «Drager Alcotest» з необмеженим строком дії свідоцтва.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що Драгер 6810 є спеціальним технічним засобом для здійснення вимірювання стану алкогольного сп`яніння, а працівники правомірно використовували вказаний газоаналізатор під час події. 
Твердження апелянта щодо проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою аналізу крові є непереконливими, адже Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р. визначено, що кров береться в особи, якщо неможливо взяти інші зразки біологічних середовищ, наприклад, коли особа непритомна, а також, якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами. В даному випадку цього не було, що підтверджує правомірність дій працівників поліції у застосуванні спеціального технічного засобу Драгер на місці зупинки. 
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд, який засвідчив, що останній не перебуває в стані сп`яніння, суд апеляційної інстанції вважає їх такими, що не відповідають вимогам закону. 
Так, п. 9 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., є порушенням, так як з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Тобто, ОСОБА_1 повинен був пройти медичний огляд у присутності поліцейського протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У відповідності з п.22 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 р., висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Всупереч наведеному, ОСОБА_1 більше через дві години самостійно звернувся до медичної установи.
Більше того, такий огляд проведений за відсутності поліцейських, оскільки такий проводився самостійно, з власної ініціативи особи, що не передбачено КУпАП і відомчою інструкцією МВС України.
Також, суд вважає непереконливим посилання апелянта на недопустимість доказів, обґрунтовуючи нормами КАС України, оскільки предметність судового процесу за КУпАП та КАС України є різними, а тому норми КАС України не можуть регулювати процес в справах про адміністративні правопорушення, зокрема за ст.130 КУпАП. 
Інші доводи, вже були предметом розгляду суду першої інстанції, та суд першої інстанції дав їм оцінку і навів свої висновки, з якими погоджується і суд апеляційної інстанції. Перевірені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву. В апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
Отже, при розгляді справи порушень вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.
Відтак, апеляційний суд вважає, що районний суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н ОВ И В:

Клопотання захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Амельченко М.Д., задовольнити. 
Апеляційну скаргу захисника особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  - адвоката Амельченко М.Д.,  залишити без задоволення.  
Постанову Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18 листопада 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                В.Я. Рассуждай

Дата документу  Справа № 310/9289/21