УХВАЛА

20 січня 2022 року 
м. Київ
справа № 215/938/21
провадження № К/990/579/22  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Смоковича М. І.,
суддів: Радишевської О. Р., Уханенка С. А.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №8» Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною,
в с т а н о в и в :
30 листопада 2021 року зазначену касаційну скаргу подано засобами поштового зв`язку.
05 січня 2022 року скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
З матеріалів касаційної скарги й ухвалених у цій справі судових рішень убачається таке.
ОСОБА_1 звертався до суду із позовом до Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №8» Криворізької міської ради, в якому просив:
визнати бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська поліклініка №8» Криворізької міської ради протиправною, за результатами розгляду заяви від 26 квітня 2019 року за вх.№696, яка виявилася у порушенні встановленого порядку статей 3, 22, 144 Конституції України, та зобов`язати прийняти рішення в розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України;
визнати бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська поліклініка №8» Криворізької міської ради протиправною, за результатами розгляду заяви від 26 квітня 2019 року за вх.№696, яка виявилася у відмові з`ясувати наявність реактивів на дослідження на Т4св, Т3св, Т4 общ, Т4, Т3, у закладі центр КЗ «Криворізька міська поліклініка №5» ДОР, і лікарні для онкохворих (онкодиспансер), та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) таке з`ясування здійснити;
визнати бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська поліклініка №8» Криворізької міської ради протиправною, за результатами розгляду заяви від 26 квітня 2019 року за вх.№696, яка виявилася у відмові надати кількість виданих лікарем ендокринологом листів непрацездатності при захворюваннях ендокринної системи у 2015-2019 роках, та загальну кількість таких хворих амбулаторно лікующихся у лікарні та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) такі відомості дати;
визнати бездіяльність Комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська поліклініка №8» Криворізької міської ради протиправною, яка виявилася у відмові подати клопотання начальнику управління охорони здоров`я м. Кривого Рогу Мурашко К. В., та встановити наявність у нього компетенції (повноважень) таке клопотання подати.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження в справі.
Позивачем указана ухвала суду першої інстанції оскаржувалася в апеляційному порядку.
Суд апеляційної інстанції ухвалою від 09 червня 2021 року апеляційну скаргу залишив без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків шляхом подачі документу про сплату судового збору або належних доказів на підтвердження скрутного матеріального стану, якими можуть бути довідка податкового органу з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, також інших доказів на підтвердження скрутного матеріального стану станом на момент подання апеляційної скарги.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто.
Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, позивач оскаржив її в касаційному порядку.
За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.
Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивачем не вчинено дій, спрямованих на усунення зазначених судом першої інстанції недоліків адміністративного позову. Суд констатував, що додана позивачем до клопотання про звільнення від сплати судового збору копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів, утриманих податків №582 від 24 травня 2021 року не засвідчена особою, яка їх видала, при цьому матеріали справи не містять оригіналу цього документу, а тому, на думку суду, копія зазначених відомостей не є документом, який підтверджує майновий стан скаржника.
Суд також указав, що зазначені у наданій скаржником довідці Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради №3450 від 23 квітня 2021 року відомості містять розбіжності щодо інформації, указаної в копії довідки з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів, утриманих податків № 582 від 24 травня 2021 року в частині отриманих ОСОБА_1 виплат державної соціальної допомоги, що свідчить про необхідність дослідження судом саме оригіналу таких відомостей або їх копії засвідченої особою, яка видала ці відомості та відповідальна за їх правдивість.
Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» установлено умови відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.
Частиною першої статті 8 указаного Закону передбачено перелік умов, за яких враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.
Крім того, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
Порядок засвідчення копій документів унормований Правилами організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 2015 року № 1000/5, відповідно до пункту 8 статті 10 яких копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій». У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».
Крім того, згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації», затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту «підпис». Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.
Як вже зазначалося вище, судом апеляційної інстанції встановлено подання позивачем копій документів на підтвердження звільнення його від сплати судового збору, не засвідчених у встановленому законом порядку. Зазначена обставина унеможливила розгляд судом заяви про звільнення від сплати судового збору, ураховуючи розмір річного доходу за попередній календарний рік.
Зважаючи на викладене, Верховний Суд уважає, що суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги скаржникові, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
За змістом частини другої цієї ж статті у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали суду апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України (зокрема, про повернення апеляційної скарги).
За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Крім того, слід зазначити, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2021 року ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року та відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 березня 2021 року в цій адміністративній справі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06 серпня 2021 року у справі № 215/938/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №8» Криворізької міської ради про визнання бездіяльності протиправною.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                М. І. Смокович

Судді                                                                                                    О. Р. Радишевська

 С. А. Уханенко