ОКРЕМА ДУМКА

03 лютого 2022 року 
м. Київ

cправа №  910/15183/20 

судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 
Бенедисюка І.М. на постанову Верховного Суду від 03.02.2022 у справі 
№ 910/15183/20.
за касаційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю                                              "БК "Укрбудмонтаж" та приватного акціонерного товариства "Укренергомонтаж"
на рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2021
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2021
у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю                                "БК "Укрбудмонтаж"
до Антимонопольного комітету України, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - приватне акціонерне товариство "Укренергомонтаж",
про визнання недійсним та скасування рішення.

У судовому засіданні від 03.02.2022 більшістю голосів колегії суддів Верховного Суду було прийнято постанову, якою: касаційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю  "БК "Укрбудмонтаж" та приватного акціонерного товариства "Укренергомонтаж" задоволено частково; рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 зі справи № 910/15183/20 скасовано; справу № 910/15183/20 передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

При прийнятті вказаного судового рішення мною, І.М. Бенедисюком, було висловлено окрему думку такого змісту.

Причиною виникнення спору зі справи стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання рішення тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 27.07.2020 №5-р/тк "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі №94/60/102-рп/к.19 (далі - Рішення АМК) недійсним та його скасування у частині, що стосується товариства з обмеженою відповідальністю "БК "Укрбудмонтаж" (далі - ТОВ "БК "Укрбудмонтаж", позивач).

Позовні вимоги ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" мотивовані тим, що Рішення АМК прийнято при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи та недоведенні обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; за відсутності ознак антиконкурентних узгоджених дій під час проведення чотирьох закупівель; дії відповідача не були направлені на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, а оскаржуване Рішення АМК базується виключно на припущеннях, у той час як доказів узгоджених антиконкурентних дій в діях позивача та ТОВ "Укренергомонтаж" Антимонопольним комітетом України (далі - Комітет) не доведено.

Відмову в задоволенні позову суди обґрунтували з посиланням на відсутність підстав для визнання Рішення АМК недійсним.

Зокрема, оскаржувані судові рішення мотивовано тим, що установлені Комітетом факти в їх сукупності не можуть бути результатами випадкового збігу обставин, а свідчать про узгодження (координацію) позивачем і третьою особою своєї поведінки під час підготовки та участі у торгах, зокрема, про обмін інформацією між ними, які тим самим усунули конкуренцію та змагальність між собою, а, отже, спотворили результат проведених замовником торгів.

Суд апеляційної інстанції, відхиляючи доводи позивача про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення Комітет ототожнив всі чотири закупівлі, у той час як мав дослідити обставини по кожній з них, додатково зазначив про те, що нормами Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон № 2210) та Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5 (далі - Правила) не регламентовано структуру Рішення АМК, тому Комітет у спірному рішенні правомірно встановив як спільні (загальні) обставини антиконкурентних узгоджених дій позивача і третьої особи, які були наявні під час всіх чотирьох процедур закупівлі або були притаманними кожній із закупівель, так і встановив обставини, які мали місце під час проходження кожної процедури закупівлі окремо. Провівши ґрунтовне розслідування за наслідками декількох процедур закупівлі, Комітет сукупністю доказів, як загальних для усіх чотирьох закупівель, так і у кожній окремій закупівлі, переконливо довів порушення антиконкурентного законодавства за кожною з чотирьох закупівель окремо.

Скаржники у касаційних скаргах як на підставу касаційного оскарження посилаються на пункти 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України з посиланням пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України. Зокрема:
- касаційна скарга ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій у розгляді справи не врахували висновки Верховного Суду щодо застосування статей 6, 50 Закону №2210 та пунктів 23, 32 Правил, які викладені у постановах Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 910/13451/20 та від 28.10.2021 у справі № 910/20229/20. Також, за доводами названого товариства, суди попередніх інстанцій не дослідили обставини щодо повноти з`ясування Комітетом доведеності обставин та відповідності висновків, викладених у Рішенні АМК стосовно кожного з інкримінованих ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" порушень. Скаржник вважає, що Комітет не мав права вважати встановленими антиконкурентні узгоджені дії в межах кількох торгів, якщо Комітет не здійснив аналіз таких дій в розрізі кожних торгів окремо;
-          касаційна скарга приватного акціонерного товариства "Укренергомонтаж" (далі - ПрАТ "Укренергомонтаж"), обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосовано норми права (приписи статей 6, 50 Закону № 2210 та пунктів 23, 32 Правил, без урахування висновку Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 30.09.2021 у справі № 910713451/20 та від 28.10.2021 у справі №910/20229/20. Також за доводами ПрАТ "Укренергомонтаж", суди попередніх інстанцій ухилилися від оцінки доводів третьої особи та позивача у справі.

У постанові від 03.02.2022 у даній справі Верховний Суд скасував оскаржувані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та передав справу № 910/15183/20 на новий розгляд до суду першої інстанції з мотивів неповного дослідження судами обставин щодо належного доведення Комітетом наявності ознак протиправного діяння ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" стосовно кожного епізоду (правопорушення) окремо, із зазначенням по кожному з них встановлених Комітетом обставин справи з посиланням на відповідні докази та факти, а також положення законодавства, якими Комітет керувався, приймаючи рішення.

Зокрема, Суд зазначив про те, що суди попередніх інстанцій не надали оцінки, встановленим Комітетом у рішенні обставинам, зокрема, щодо наявності чи відсутності підстав вважати дії ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" під час участі у кожній з процедур закупівлі №№ UA-2017-04-06-000685-е, UA-2017-05-03-000021-с, UA-2017-06-0-001779-Ь та UA-2018-04-03-000987-е, - антиконкурентними узгодженими діями відповідно до пункту 1 статті 50 та пункту 4 частини другої статті 6 Закону № 2210 у розрізі встановлених обставин стосовно кожної з таких закупівель та неможливості сукупної оцінки обставин, встановлених Комітетом в чотирьох різних правопорушеннях.

Суди залишили поза увагою неможливість оперування узагальненими поняттями "у період проведення торгів", "під час участі у процедурі закупівлі", без конкретизації якого саме правопорушення [в даному випадку, яких саме торгів (процедури закупівлі)] стосуються встановлені обставини. Вказуючи у цілому на встановлений Комітетом факт схожості в оформленні документів ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" під час участі у торгах, суди не надали оцінки вагомим (істотним) аргументам позивача та не з`ясували, чи була така обставина встановлена та врахована у прийнятті Рішення АМК безпосередньо щодо торгів-3 та торгів-4; відсутнє встановлення відповідності висновків Комітету щодо однаковості контактних даних, залучення до виконання робіт для торгів-1; тверджень про тотожність ІР- адрес, синхронність дій у часі для торгів-2.

При цьому суд касаційної інстанції дійшов висновку про порушення судами балансу прийняття доводів та заперечень сторін.

У той же час, Верховний Суд неодноразово зазначав про те, що кожна зі справ за участю органів АМК є індивідуальною, з притаманною лише даній справі специфікою та особливостями. Доведення порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій ґрунтується на сукупності обставин, які зазначені в мотивувальній частині рішення, а не на окремому поодинокому факті або обставині. Господарським судам першої та апеляційної інстанцій під час вирішення справ щодо визнання недійсними рішень АМК про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, за антиконкурентні узгодженні дії, які стосуються спотворення результатів торгів та накладення штрафу належить здійснювати оцінку обставин справи та доказів за своїм внутрішнім переконанням в порядку частини другої статті 86 ГПК України, зокрема, досліджувати також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у справі у їх сукупності.

Варто зазначити, що у застосуванні процедурних та процесуальних норм діяльності Комітету, як підстави для визнання недійсним або скасування прийнятого органом Комітету рішення, необхідно, враховувати положення частини другої статті 59 Закону № 2210, відповідно до якої порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення. 

Наведена норма свідчить, що порушення Комітетом норм процесуального права не є обов`язковою підставою для скасування або визнання недійсним рішення органів Комітету.

Верховний Суд у постановах від 10.09.2020 у справі № 910/23375/17 та від 01.10.2020 у справі № 908/540/19 зазначив, що підхід до визначення меж обґрунтованості рішення Комітету має бути аналогічним тому, який застосовується, зокрема, самими судами у прийнятті судових рішень.

Як вбачається із з`ясованого попередніми судовими інстанціями змісту Рішення АМК, дії позивача Комітетом кваліфіковано за ознаками пункту 4 частини другої статті 6 та пункту 1 статті 50 Закону № 2210.

Статтею 6 Закону № 2210 визначено, що антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції. Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Пунктом 1 статті 50 Закону № 2210 передбачено, що порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії.

Для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених не є обов`язковою умовою наявність негативних наслідків таких дій у вигляді завдання збитків, порушень прав та охоронюваних законом інтересів інших господарюючих суб`єктів чи споживачів, оскільки достатнім є встановлення самого факту погодження конкурентної поведінки, яка може мати негативний вплив на конкуренцію.

Крім того, недосягнення суб`єктами господарювання мети, з якою вони узгоджують власну конкурентну поведінку, з причин та обставин, що не залежать від їх волі, не є підставою для встановлення відсутності правопорушення, передбаченого статтею 6 Закону.

Відтак, для визнання Комітетом порушення законодавства про захист економічної конкуренції вчиненим достатнім є встановлення й доведення наявності наміру суб`єктів господарювання погодити (скоординувати) власну конкурентну поведінку, зокрема, шляхом обміну інформацією під час підготовки тендерної документації, що, у свою чергу, призводить або може призвести до переваги одного з учасників під час конкурентного відбору з метою визначення переможця процедури закупівлі. Узгоджена поведінка учасників торгів не відповідає суті конкурсу та призводить до спотворення результатів торгів.

Згідно з сталою та послідовною правовою позицією Верховного Суду у застосуванні статей 1, 5, 6 Закону № 2210, змагальність під час торгів забезпечується таємністю інформації. З огляду на зміст змагальність учасників процедури закупівлі передбачає самостійні та незалежні дії (поведінку) кожного з них, обов`язок готувати свої пропозиції окремо, без обміну інформацією.

Верховним Судом неодноразово наголошувалося на тому, що Закон № 2210 не ставить застосування передбачених ним наслідків узгоджених антиконкурентних дій у залежність від "спільної домовленості разом брати участь у торгах з метою усунення конкуренції". Цілком зрозуміло, що така "домовленість" навряд чи може мати своє матеріальне втілення у вигляді письмових угод чи інших документів. А тому питання про наявність/відсутність узгоджених антиконкурентних дій має досліджуватися судами виходячи з усієї сукупності обставин і доказів, з`ясованих і досліджених у справі, враховуючи їх вірогідність і взаємозв`язок, у відповідності до статті 86 ГПК України. Зазначена правова позиція Верховного Суду є сталою та послідовною. 

При цьому застосування приписів статті 86 ГПК України як норми процесуального права має загальний (універсальний) характер для усіх справ. Обов`язком суду при розгляді справи є саме дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Тобто, з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Саме чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.

Як вбачається зі змісту постанови апеляційного суду, останнім (судом) під час розгляду даної справи досліджено та враховано факти у сукупності, а саме:
-          пов`язаність ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" (Додаткок 1 до Рішення АМК);
-          спільне фактичне місцезнаходження під час участі у торгах 1-4 (пункти 86 - 91 Рішення АМК);
-          використання засобів зв 'язку (пункти 92-99 Рішення АМК);
-          подання тендерних пропозицій та вхід в аукціон з однакової/Р-адреси (пункти 100 - 107 Рішення АМК);
-          однакові контактні особи на майданчику (пункти 108 - 121 Рішення АМК);
-          контроль рахунків одними й тими ж особами з використанням спільних ІР-адрес;
-          залучення до виконання договорів, укладених за результатами проведення торгів (пункти 122 - 130 Рішення АМК);
-          пов`язаність господарських відносин (пункти 131 - 143 Рішення АМК);
-          наявність фінансової допомоги між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" і товариством з обмеженою відповідальністю "УБД" (пункти 144 -161 Рішення АМК);
-          наявність спільних працівників (пункти 162- 166 Рішення АМК);
-          комунікацію між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж"  в період участі в торгах (пункти 167 - 180 Рішення АМК);
-          схожість в оформленні документів (пункти 181 - 190 Рішення АМК);
-          синхронність дій ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" у часі (пункти 191 - 195 Рішення АМК).

Матеріали справи свідчать, що суд апеляційної інстанції під час розгляду апеляційних скарг також зобов`язав Комітет надати пояснення щодо обставин, встановлених органами Комітету, які вказують на наявність порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" деталізовано щодо кожної окремої процедури закупівлі, яка досліджувалась під час розгляду справи № 94/60/102-рп/к.19 з посиланням на відповідні докази. На виконання вимог суду Комітетом надано пояснення від 12.10.2021 № 300-20.3/09-14769.

З огляду на те, що викладення структури Рішення АМК не регламентовано законодавчими приписами, і Комітет приймаючи рішення не зобов`язаний давати детальну відповідь на кожен аргумент особи, яка бере участь у справі (межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру порушення). Суд у розгляді спору про визнання недійсним Рішення АМК має дослідити та оцінити наведені Комітетом  докази, і, в разі їх підтвердження дійти висновку щодо достатності/недостатності висновків Комітету, викладених у такому рішенні.

Судом апеляційної інстанції у прийнятті оскаржуваної постанови, проаналізовано, як пояснення Комітету, так і пояснення ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та  ПрАТ "Укренергомонтаж" і встановлено обставини щодо: 1) пов`язаності ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" (Додаткок 1 до Рішення АМК); спільного фактичного місцезнаходження під час участі у торгах 1-4 (пункти 86 - 91 Рішення АМК); 2) використання засобів зв`язку (пункти 92-99 Рішення АМК);  3) подання тендерних пропозицій та вхід в аукціон ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" з однакової/Р-адреси (пункти 100 - 107 Рішення АМК); 4) наявність контролю рахунків одними й тими ж особами, у тому числі з використанням спільних ІР-адрес; залучення до виконання договорів, укладених за результатами проведення торгів (пункти 122 - 130 Рішення АМК); 5) пов`язаність господарських відносин (пункти 131 - 143 Рішення АМК); 6) наявність фінансової допомоги між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" і товариством з обмеженою відповідальністю "УБД" (пункти 144 -161 Рішення АМК); 7) наявність спільних працівників (пункти 162- 166 Рішення АМК); комунікацію між ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж"  в період участі в торгах (пункти 167 - 180 Рішення АМК); синхронність дій ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" у часі, у тому числі щодо завантаження тендерних пропозицій по Торгах 1 -4 в одні і ті самі дні та в близькі проміжки часу (пункти 191 - 195 Рішення АМК), дійшов заснованого на Законі рішення, що наведені Комітетом у Рішенні АМК обставини належним чином підтверджують обставини про наявність спільних інтересів позивача та третьої особи, їх обізнаність та погодження своєї поведінки під час підготовки тендерних пропозицій і участі останніх у всіх чотирьох процедурах закупівлі, оскільки характер та кількість виявлених Комітетом співпадінь у розрізі встановлених Комітетом обставин стосовно кожної закупівлі, виключають можливість того, що пропозиції конкурсних торгів готувалися позивачем та третьою особою окремо та без обміну інформацією між ними.

Зокрема, суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до інформації, яка була надана TOB "БК "Укрбудмонтаж" (лист №60-01/3072) та ПрАТ "Укренергомонтаж" (лист № 60-01/3275) у період 2017 - 2018 років (час проведення торгів 1 -4) знаходились за однією і тією ж адресою, у тому числі і з пов`язаними суб`єктами господарювання, які є членами Українською державною будівельною корпорацією "УКРБУД", та використовували приміщення, які передані Корпорації для розміщення робочого апарату, а також об`єднань, організацій та підприємств. Суд надав оцінку інформації, яка надана ДП "Прозорро" (листи від 25.07.2019 № 206/2207/03, вх. № 60-01/2777 від 31.07.2019 та від 10.02.2020 № 206/320/03, вх № 60-01/520 від 13.02.2020), інформації, яка була надана TOB "Держзакупівлі.Онлайн" (листи від 14.08.2019 № 140819-2,  вх.№ 60-01/3044 від 20.08.2019 та від 02.03.2020 № 020320-13, від 04.03.2020 вх.№ 60-01/829), даних із мережі Інтернет (RIPE Database), інформації, наданої TOB "ІТМК" листами від 23.09.2019 № 2019-15 та від 15.05.2020 № 2020-1, Комітетом встановлено, що згідно з договорами на телекомунікаційні послуги абоненти  TOB "БК"Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" послугу статичної IP-адреси не замовляли, тому використовують динамічну внутрішню ІР-адресацію з підключенням до мережі Інтернет за ІР-адресою НОМЕР_1 . Послуги доступу до мережі Інтернет за ІР-адресою НОМЕР_1 надаються за адресою: м. Київ, вул. Богданівська, б. 10. При цьому Комітетом у Рішенні АМК встановлено, що  за результатами аналізу інформації, яка була надана TOB "Держзакупівлі.Онлайн" (листи від 14.08.2019 № 140819-2, вх. № 60-01/3044 від 20.08.2019 та від 02.03.2020 № 020320-13, вх.№ 60-01/829 від 04.03.2020), що ПрАТ "Укренергомонтаж" та TOB "БК "Укрбудмонтаж" подавали свої тендерні пропозиції для участі в Торгах 1 - 4 саме з цієї ІР-адреси. Зокрема, суд встановив, що Комітетом належним чином доведено та підтверджено, що TOB "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" подавали свої тендерні пропозиції у Торгах 1, 2, 3, та ПрАТ "Укренергомонтаж" у Торгах 4, а також здійснювали вхід в електронний аукціон у Торгах 1, 3 та TOB "БК Укрбудмонтаж" у Торгах 4 з однакової ІР-адреси: НОМЕР_1 , яку спільно використовують в господарській діяльності за однією і тією ж адресою їх фактичного місцезнаходження. Суд також перевірив висновки Комітету в частині використання засобів зв`язку та встановив, що зазначені позивачем та третьої особою контактні номери телефону (044) 287-87-00), НОМЕР_2 та НОМЕР_3 надано в користування TOB "Спецбуд-Плюс" згідно з договором про надання послуг бізнес-мережі № K.U.-6031 від 14.02.2014 - використовуються за адресою: вул. Богданівська, 10, м. Київ. Судом апеляційної інстанції також встановлено, що під час участі у торгах 1 та Торгах 2 ПрАТ "Укренергомонтаж" і ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" мали спільну контактну відповідальну особу учасника на майданчику, яка працювала та отримувала заробітну плату в ТОВ "УБД". Під час участі у Торгах 3 та Торгах 4 для входу в особисті кабінети учасників ПрАТ "Укренергомонтаж" і ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" використовували електронні поштові скриньки зі спільними особливостями аналогічно до  Торгів 3. Таких висновків дійшов суд апеляційної інстанції за результатами оцінки доказів зібраних Комітетом та висновків викладених у пунктах 108 - 121 Рішення АМК.

Доводи касаційних скарг в частині того, що: для торгів 1 не можуть застосовуватися твердження про однаковість контактних даних, залучення до виконання робіт; для торгів 2 - твердження про тотожність ІР-адрес, синхронність дій у часі; для торгів 3 - твердження про однаковість контактних даних, схожість в оформленні документів; для торгів 4 - твердження про пов`язаність осіб, однаковість контактних даних, тотожність ІР-адрес, залучення до виконання робіт, схожість в оформленні документів ніяким чином не спростовують інших дій ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" під час підготовки тендерних пропозицій і участі останніх у всіх чотирьох процедурах закупівлі, встановлених та наведених Комітетом у Рішенні АМК.

Виходячи із наявності встановлених взаємозв`язків, суд апеляційної інстанції правомірно та відповідно до повноважень дійшов висновку, що позивач та третя особа не могли бути не обізнані з діяльністю один одного та мали можливість доступу до інформації один одного і обміну інформацією між ними щодо господарської та фінансової діяльності, у тому числі й щодо участі в торгах 1 - 4, а встановлені обставини у сукупності свідчать про спільні інтереси позивача та третьої особи, їх обізнаність та погодження своєї поведінки під час підготовки тендерних пропозицій і участі останніх у всіх чотирьох процедурах закупівлі (№№ UA-2017-04-06-000685-е, UA-2017-05-03-000021-с, UA-2017-06-0-001779-Ь та UA-2018-04-03-000987-е). Зібрані Комітетом докази і були враховані під час прийняття Рішення АМК щодо кожного порушення (кожної процедури) окремо на предмет доведеності порушення.

Доводи касаційних скарг в частині того, що: для торгів 1 не можуть застосовуватися твердження про однаковість контактних даних, залучення до виконання робіт; для торгів 2 - твердження про тотожність ІР-адрес, синхронність дій у часі; для торгів 3 - твердження про однаковість контактних даних, схожість в оформленні документів; для торгів 4 - твердження про пов`язаність осіб, однаковість контактних даних, тотожність ІР-адрес, залучення до виконання робіт, схожість в оформленні документів ніяким чином не спростовують інших дій ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" під час підготовки тендерних пропозицій і участі останніх у всіх чотирьох процедурах закупівлі, встановлених та наведених Комітетом у Рішенні АМК.

Зміст оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, на мою думку,  підтверджує, що останнім (судом) надано вичерпне обґрунтування своєї позиції про відсутність підстав для визнання недійсним та скасування Рішення АМК, з урахуванням сталої та послідовної практики Верховного Суду стосовно оцінки доказів в порядку частини другої статті 86 ГПК України та не суперечить висновкам Верховного Суду, які викладено у постановах від 30.09.2021 у справі № 910/13451/20, від 28.10.2021 у справі № 910/20229/20, оскільки були враховані Північним апеляційним господарським судом, що підтверджується мотивувальною частиною постанови від 28.10.2021.

Як зазначено в постановах Верховного Суду від 28.01.2020 № 910/6507/19, від 19.05.2020 №910/8399/19, кожна із справ - за участю органів АМК є індивідуальною, з притаманною лише даній справі специфікою та особливостями.

Тому посилання скаржників на постанову Верховного Суду у справі                        № 910/20229/20 у даному випадку не можуть бути взято до уваги, оскільки вона прийнята хоча й за правового регулювання спірних правовідносин, схожого з тим, що має місце в даній справі, але за іншої, ніж у цій справі, фактично-доказової бази, тобто за інших обставин, встановлених попередніми судовими інстанціями, і за іншими поданими сторонами та оціненими судами, доказами, у залежності від яких (обставин і доказів) й прийнято судове рішення.

Між тим, висновки Верховного Суду у справі 910/13451/20 на час прийняття рішення апеляційним судом вже були відомі та були враховані судом під час перегляду рішення місцевого суду, що вбачається безпосередньо з тексту останнього, а тому також не могли бути підставою для задоволення касаційних скарг.

Отже, вважаю, що Верховний Суд мав залишити в силі рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2021, які прийняті з дотриманням вимог статті 236 ГПК України, принципів справедливості, добросовісності, розумності.

З огляду на викладене вище вважаю, що касаційне провадження за касаційними скаргами  ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" та ПрАТ "Укренергомонтаж" з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підлягало закриттю, а касаційна скарга ТОВ "БК "Укрбудмонтаж" на рішення господарського суду міста Києва від 12.03.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 зі справи № 910/15183/20 з підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, підлягала залишенню без задоволення.

Суддя                                                                                                    І. Бенедисюк