Ухвала
14 лютого 2022 року
м. Київ
справа № 705/2786/21
провадження № 61-1855ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» на постанову Черкаського апеляційного суду 
від 23 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» (далі - СВК «Черповоди») на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за період з 2018 року по 2020 рік у розмірі 2 044 грн 17 коп.
Стягнуто з СВК «Черповоди» на користь ОСОБА_1 3 % річних за невиконані зобов?язання по орендній платі за період з 2018 року по 2020 рік у розмірі 184 грн 14 коп.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Черкаського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Розірвано договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 4 га, кадастровий номер 7124389200:02:000:0526, яка розташована в адміністративних межах Черповодівської сільської ради Уманського району Черкаської області, укладений 08 листопада 2017 року між ОСОБА_1 та СВК «Черповоди».
Стягнуто з СВК «Черповоди» на користь ОСОБА_1 за неналежне виконання зобов`язань за договором 2 309,03 грн інфляційних втрат та 3 % річних на суму 983,10 грн, а всього 3 292,13 грн.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
У січні 2022 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку 
СВК «Черповоди» подав касаційну скаргу на постанову Черкаського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішенню суду першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи 
від 07 лютого 1995 року, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Європейський суд з прав людини у Рішенні від 05 квітня 2018 року (справа «Зубац проти Хорватії, № 40160/12) вказав на обмеженість доступу до судів вищої інстанції. Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, які дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, і таке регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.
Спосіб застосування пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод до апеляційних та касаційних судів залежить від особливостей судового провадження, про яке йдеться, і необхідно враховувати всю сукупність процесуальних дій, проведених в рамках національного правопорядку, а також роль судів касаційної інстанції в них; умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Леваж Престасьон Сервіс» проти Франції», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шамоян проти Вірменії».
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про розірвання договору найму (оренди) визначається сукупністю платежів за користування майном протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що згідно договору оренди землі, орендна плата за користування земельною ділянкою встановлена в розмірі в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за кожен рік користування нею. Таким чином, позивач просив стягнути орендну плату за період з 2018 року по 2020 рік у загальній сумі 5 644,68 грн, 3 % річних від невиконаного зобов`язання у розмірі
1 482,48 грн та інфляційні витрати у розмірі 3 180,75 грн.
Таким чином, ціна позову у справі № 705/2786/21, обчислена за правилом, передбаченим пунктами 1 та 8 частини першої статті 176 ЦПК України, 
не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2022 року (2 481 грн х 100 = 248 100 грн).
Отже, справа № 705/2786/21 є малозначною в силу закону.
На думку заявника, справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Верховним Судом досліджено та взято до уваги: категорію справи, ціну та предмет позову, а також значення справи для сторін і суспільства, та не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
Незгода відповідача із оскаржуваним судовим рішенням не є сама по собі обставиною, що свідчить про наявність випадків для відкриття касаційного провадження у малозначній справі. При цьому доводи касаційної скарги переважно спрямовані на переоцінку доказів у справі та незгоду із обставинами, встановленими судом апеляційної інстанції.
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином касаційну скаргу подано на судове рішення, ухвалене у малозначній справі; справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію щодо вирішення спору; наявність випадків, передбачених підпунктами а) - г) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, колегією суддів не встановлено, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» на постанову Черкаського апеляційного суду від 23 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Черповоди» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові. 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає. 
 
Судді:                                                                                                    С. Ф. Хопта
 
       Є. В. Синельников
 
       В. В. Шипович