ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2022 р. 	Справа № 520/14684/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Любчич Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 по справі № 520/14684/21
за позовом ОСОБА_1     
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області     
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача, які полягають у обмеженні максимального розміру пенсії позивача;
- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу з 01.04.2019 пенсію без обмеження максимальним розміром, а також здійснити виплату суми недоплаченої частини пенсії з 01.04.2019;
- визнати протиправними дії відповідача щодо нездійснення позивачу виплати пенсії з 01.04.2019 у довідці щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 з 01.04.2019;
- зобов`язати відповідача перерахувати пенсію позивача з 05.03.2019, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі № 520/13230/19 та у відповідності до довідки щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449;
- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 позов задоволено.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, які полягають у обмеженні максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 01.04.2019 пенсію без обмеження максимальним розміром, а також здійснити виплату суми недоплаченої частини пенсії з 01.04.2019.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 виплати пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення у довідці щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 з 01.04.2019.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі №520/13230/19 та у відповідності до довідки щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 та з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду 27.09.2021 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарга підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ з 26.12.2008.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі №520/13230/19 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправними, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 90% від відповідних сум грошового забезпечення.
Визнано дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області протиправними, які полягають у зменшенні розміру пенсії з надбавками ОСОБА_1 за рахунок виплати 75% суми підвищеної пенсії з 05.03.2019, згідно Постанови Кабінету Міністрів України №103.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 05.03.2019, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату недоплаченої частини основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018.
У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вказане рішення суду набрало законної сили 13.01.2020.
На виконання вказаного рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 у справі №520/11866/2020, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 12.08.2020 про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 в розмірі обчисленого з грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України в довідці від 17.07.2020 №11/449 з 01.04.2019.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області перерахувати, нараховувати та виплатити з 01.04.2019 ОСОБА_1 пенсію, розмір якої обчислений з грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України в довідці від 17.07.2020 №11/449.
У іншій частині позовних вимог відмовлено.
На виконання вказаного рішення суду відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення з 01.04.2019. Водночас, з 01.04.2019 встановлено норму пенсії, відповідно до ст. 13 Закону№2262 у розмірі 70% грошового забезпечення.
Крім того, відповідач, розглянувши заяву позивача, листом від 11.06.2021 №6756-11956/є-02/8-2000/21 повідомило його, що розмір пенсії позивача, яка підлягає виплаті, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність.
Позивач, вважаючи, що відповідач протиправно нараховує та виплачує йому пенсію у розмірі 70% грошового забезпечення з обмеженням її максимального розміру, звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  № 2262-ХІІ (в подальшому - Закон № 2262-XII).
Відповідно до ст. 43 Закону № 2262-XII (в редакції Закону України від 08.07.2011 р. № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011 р.), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Згідно із ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 08.07.2011 р. № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", якщо внаслідок прийняття цього Закону розмір пенсії зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень частин другої та третьої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини 7 статті 43 Закону № 2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.
Згідно із п. 2 резолютивної частини цього рішення № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 р. нечинною є ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII.
Відповідно до ст. 1-1 Закону № 2262-XII, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Частиною 7 статті 43 Закону № 2262-XII (у редакції Закону України від 06.12.2016 р. № 1774-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 р.) передбачено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.
Проте, частина 7 статті 43 Закону №2262-XII, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016.
Буквальне розуміння змін, внесених Законом України від 06.12.2016 р. № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", з урахуванням Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 р. дозволяє стверджувати, що у Законі № 2262-XII відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Таким чином, внесені Законом № 1774-VIII до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) є повторним запровадженням регулювання, яке Конституційний Суд визнав неконституційним, а тому, ці зміни самі по собі не створюють підстав для обмеження максимального розміру пенсії. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим до виконання на території України, остаточним і не може бути оскаржене.
Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом в постановах від 17.05.2021 р. по справі № 343/870/17, від 10.09.2021 р. по справі № 300/633/19, від 24.09.2021 р. по справі № 370/2610/17.
Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскільки з квітня 2019 року статтею 43 Закону №2262-XII не передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, відповідач протиправно обмежив позивачу розмір пенсії.
Наведене свідчить про відсутність підстав для обмеження розміру пенсії позивача, призначеної відповідно до умов Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами та про наявність з боку відповідача протиправних дій в частині застосування під час розрахунку пенсії ОСОБА_1 обмеження її максимальним розміром.
Разом з цим, колегія суддів вважає необхідним зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
В рішенні № 7-рп/2016 від 20.12.2016 р. Конституційний Суд України зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Виходячи з наведеного, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону № 2262 суперечать статті 17 Конституції України.
Організаційно-правові та економічні заходи, спрямовані на забезпечення належного соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей пов`язані не з втратою працездатності, безробіттям або відсутністю достатніх засобів для існування (стаття 46 Конституції України), а особливістю виконуваних ними обов`язків щодо забезпечення однієї з найважливіших функцій держави - захисту суверенітету, територіальної цілісності України (ч. 1 ст. 17 Основного Закону України).
Норми ч. 5 ст. 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.
Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії відповідача, які полягають у обмеженні максимального розміру пенсії позивача та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу з 01.04.2019 пенсію без обмеження максимальним розміром, а також здійснити виплату суми недоплаченої частини пенсії з 01.04.2019.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача щодо нездійснення позивачу виплати пенсії з 01.04.2019 у довідці щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 з 01.04.2019; зобов`язання відповідача перерахувати пенсію позивача з 05.03.2019, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі № 520/13230/19 та у відповідності до довідки щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум, колегія суддів зазначає наступне.
Спірні відносини у цій частині фактично виникли у зв`язку із тим, що відповідачем, на думку позивача, неналежним чином виконується рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 по справі № 520/13230/19, яке набрало законної сили.
Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно із ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналіз зазначених норм вказує, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).
Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 Кас України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Судовим розглядом встановлено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом № 6756-11956/Є-02/8-2000/21 на звернення позивача від 01.06.2021 щодо виконання рішення суду, повідомило, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 по справі № 520/13230/19, головним управлінням з 01.01.2018 здійснено йому перерахунок пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення.На виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 по справі № 520/11866/2020, головним управлінням з 01.04.2019 здійснено перерахунок пенсії на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення. Також повідомлено, що судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань.
Разом з цим у вказаному листі зазначено, що оскільки рішенням суду від 15.10.2020 зобов`язань, щодо виплати пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення на головне управління не покладено, з 01.04.2019 встановлено норму пенсії, відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової службиста деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ зі змінами, у розмірі 70% грошового забезпечення.Іншого законодавством не передбачено.
Також відповідач листом від 14.07.2021 № 2000-0309-8/92466на звернення позивача від 06.07.2021 повідомив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2020 по справі № 520/11866/2020 з 01.04.2019 головним управлінням проведено перерахунок Вашої пенсії, розмір якої обчислено з грошового забезпечення, визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України в довідці від 17.07.2020 № 11/449. За період з 01.04.2019 по 31.03.2021 нараховано різницю в пенсії на загальну суму 53930,88 грн. Судові рішення виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених зобов`язань. Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ та деяких інших осіб, врегульовано Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України за нормами, чинними на момент перерахунку. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Згідно із ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Оскільки вказаним рішенням суду зобов`язань щодо виплати пенсії без обмежень її максимальним розміром на головне управління не покладено, підсумок пенсії після перерахунку встановлено у розмірі десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.
Позивач вважає таку бездіяльністю відповідача щодо виплати заборгованості по пенсії, оскільки відповідач діє на підставах, не передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», внаслідок чого було порушено право ОСОБА_1 на пенсійне забезпечення, яке передбачено чинним законодавством.
Колегія суддів зазначає, що відсотковий розмір грошового забезпечення (90%) та питання перерахунку та виплати позивачу пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019 було предметом розгляду у справі №520/13230/19. 
Вказане рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 набрало законної сили.
Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими ст. 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися її права, свободи чи інтереси, то вона повинна була звертатися до суду в порядку ст. 382 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
Із врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що в даному випадку між сторонами не виникло в цій частині нового спору, а має місце продовження тих самих спірних правовідносин, які розглядалися судом у справі № 520/13230/19, тому вимоги позивача про визнання протиправними дії відповідача щодо нездійснення позивачу виплати пенсії з 01.04.2019 у довідці щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 з 01.04.2019; зобов`язання відповідача перерахувати пенсію позивача з 05.03.2019, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі № 520/13230/19 та у відповідності до довідки щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум, слід розглядати не в порядку позовного провадження, а в порядку, визначеному ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України.
Обраний в цій частині позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.
Таким чином, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
Аналогічна правова позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 20.02.2019 р. у справі №806/2143/1517 від 17.04.2019 р. у справі № 355/1648/15-а, від 21.08.2019 р. у справі №295/13613/16, від 22.08.2019 р. у справі № 522/10140/17 та від 21.11.2019 р. у справі №802/1933/18-а.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог  про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 виплати пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення у довідці щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 з 01.04.2019 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі №520/13230/19 та у відповідності до довідки щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 та з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.
Згідно з ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки є рішення суду яке набрало законної сили з того самого фактичного предмету спору і між тими самим сторонами, то рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 виплати пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення у довідці щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 з 01.04.2019 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі №520/13230/19 та у відповідності до довідки щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 та з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині. 
Керуючись ст. ст. 238, 240, 311, 315, 316, 319, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 по справі № 520/14684/21 – скасувати в частинні задоволення позовних вимог ОСОБА_1 провизнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення ОСОБА_1 виплати пенсії у розмірі 90% грошового забезпечення у довідці щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 з 01.04.2019 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 з 01.04.2019, виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення, зазначених у рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 13.01.2020 у справі №520/13230/19 та у відповідності до довідки щодо грошового забезпечення визначеного Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 17.07.2020 №11/449 та з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 05.03.2019, з урахуванням раніше виплачених сум.
Прийняти постанову, якою в цій частині провадження у справі закрити.
В іншій частині рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 27.09.2021 у справі № 520/14684/21 залишити без змін.
Постанова в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Постанова в частині закриття провадження у справі набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін 	
Судді	   	Я.В. П`янова    Л.В. Любчич