ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" березня 2022 р.                                                         Справа №926/2616/21

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючої судді                                                            Галушко Н.А.
суддів                                                                                Желіка М.Б.                                                                                                                        Орищин Г.В.

сторони в судове засідання не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», № 01/60513 від 20.12.2021 (вх. № ЗАГС 01-05/4284/21 від 23.12.2021)
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.11.2021 (суддя Гушилик С.М., м. Чернівці, повний текст рішення складено 25.11.2021,)
у справі № 926/2616/21
за позовом: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія "Укренерго», м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія», м. Чернівці
про стягнення заборгованості в розмірі 217 128,23 грн.

Короткий зміст позовних вимог та оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" заборгованості за договором про надання послуг з передачі електричної енергії №0285-02024 від 01.01.2019 року в розмірі 217128,23 грн, з яких: 191096,11 грн – пеня, 26032,12 грн – 3% річних від простроченої суми заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на факт виконання з боку ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" умов договору №0285-02024 про надання послуг з передачі електричної енергії за період липня 2019 року, грудня 2019 року, січня 2020 року, лютого 2020 року та листопада 2020 року, що підтверджується актами приймання - передачі послуг з передачі електричної енергії, проведення наступного корегування розміру переданої електричної енергії та її вартості у встановленому порядку, тоді як ТзОВ "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" порушило договірні зобов`язання в частині своєчасної оплати саме планових платежів за замовлену послугу, що стало підставою для нарахування на підставі п.6.7. договору штрафних санкцій в вигляді пені, а також відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України  трьох відсотків річних.
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 19.11.2021 у справі № 926/2616/21 в задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду обгрунтовано тим, що за відсутності доказів погодження планового обсягу передачі електроенергії та не встановлення обставини як факту (дати) такого погодження, відсутні підстави для визнання зобов`язання з попередньої оплати послуг простроченим у дати, які вказані у розрахунках позивача. За таких обставин вимоги про стягнення 217 128,23 грн, з яких: 191 096,11 грн – пеня, 26 032,12 грн – 3% річних від простроченої суми заборгованості задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.11.2021 у справі № 926/2616/21 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі, посилаючись на те, що судом при прийнятті рішення не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом не доведено обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, при прийнятті рішення порушено норми процесуального права і неправильно застосовано норми матеріального права.
Зокрема, скаржник зазначає, що умовами договору не передбачено, в якій формі здійснюється погодження планових обсягів електроенергії ОСП. Пункт 10.1 договору лише вказує, що ОСП протягом 5 робочих днів погоджує планові обсяги передачі і повертає їх користувачу. ОСП повністю дотримується умов цього пункту, погодження планових обсягів передачі електроенергії відбувалось у рахунках-фактурах, відповідно до яких відповідач здійснював оплату за замовлені ним планові обсяги. Жодного разу за час дії договору відповідач не заперечував факту погодження заявлених планових обсягів позивачем, а також не отримання ним рахунків - фактур направлених на його електронну пошту. Під погодженням ПАТ «НАК «Укренерго» планових обсягів фактичними діями малось на увазі безпосереднє надання відповідачу послуги з передачі електричної енергії не менше ніж заявлений відповідачем обсяг. Нарахування пені та 3% річних за липень 2019, січень 2020, лютий 2020 здійснювалось виключно за прострочення планових платежів і не виходило за межі відповідного місяця. 
Скаржник також зазначає, що у п. 6.2 договору чітко встановлені конкретні строки сплати планової вартості по 1 платежу (у розмірі 1/5 платежу від планової вартості) до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця; по 2 платежу (у розмірі 1/5 платежу від планової вартості) з 06 до 10 числа розрахункового місяця, тобто кінцевий строк сплати по даному платежу до 10 числа розрахункового місяця і Користувач має право сплатити 1/5 платежу від планової вартості одним платежем або сплачувати 1/5 платежу від планової вартості щоденно (частинами) з повною сплатою даного платежу до 10 числа розрахункового місяця. Аналогічно відбувається оплата по 3, 4, 5 плановим платежам.
На думку скаржника, обмін сторонами інформацією при виконанні договірних зобов`язань шляхом надіслання електронних листів уже давно став частиною ділових звичаїв в Україні. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Зміст відзиву на апеляційну скаргу.
ТОВ "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія» у відзиві на апеляційну скаргу  просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін, посилаючись на те, що невиконання своїх зобов`язань ОСП щодо погодження планових обсягів послуг з передачі електричної енергії унеможливлює проведення розрахунку щодо планового обсягу передачі електричної енергії на розрахунковий місяць. 
Відповідач вважає, що за відсутності доказів погодження планового обсягу передачі електроенергії, відсутні підстави для визнання зобов`язання з попередньої оплати послуг простроченим у дати, які вказані у розрахунках позивача. Визначена у договорі №0285-02024  альтернатива у праві відповідача (користувача) здійснювати попередню оплату або щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг у один з п`яти періодів є підставою для висновку, що сторони не встановили у договорі конкретний строк сплати планового обсягу подачі електроенергії. Тобто фактично договором конкретно визначені наступні строки сплати: перший - "1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги": другий - "за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги".

Процесуальні дії суду у справі.          
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2021 справу №926/2616/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя – Галушко Н.А., судді Желік М.Б., Орищин Г.В.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.12.2021 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення  Господарського суду Чернівецької області від 19.11.2021 у справі № 926/2616/21, відкрито апеляційне  провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», № 01/60513 від 20.12.2021 (вх. № ЗАГС 01-05/4284/21 від 23.12.2021) на  рішення  Господарського суду Чернівецької області  від 19.11.2021 у справі № 926/2616/21, апеляційну скаргу ПАТ «Національна енергетична компанія «Укренерго», вирішено розглядати без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Обставини справи
ПАТ НАК «Укренерго», як правонаступник майна, усіх прав та обов`язків Державного підприємства Національна енергетична компанія Укренерго, є оператором системи передачі (далі - ОСП), тобто юридичною особою, відповідальною за експлуатацію, диспетчеризацію, забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.
ТОВ "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія" відповідно до Законів України "Про ринок електричної енергії", "Про ліцензування видів господарської діяльності", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання в сферах енергетики та комунальних послуг”, на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, виданої НКРЕКП (постанова №429 від 14.06.2018), є постачальником електричної енергії.
01.01.2019 між ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго", як оператором системи передачі (далі ОСП) та ТОВ "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія", як користувачем укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії №0285-02024, положення якого пізніше викладено в дещо іншій редакції в додатковій угоді від 14.08.2019.
Згідно з предметом укладеного договору, позивач (ОСП) зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії, а відповідач (користувач) зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.
Відповідно до п.3.1 договору ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, встановленим Регулятором, та оприлюднюється ОСП на власному веб-сайті в мережі Інтернет.
Відповідно до п. 5.1 договору планова та фактична вартість послуги (грн.) за цим договором визначається шляхом множення планового та фактичного обсягу послуги (МВт-год) за розрахунковий період на тариф, встановлений Регулятором (грн/МВт-год). На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України.
Відповідно до наявних в матеріалах справи заявок (листів) відповідача про планові обсяги постачання електричної енергії №686 від 25.06.2019, №1660 від 22.11.2019, №2004 від 24.12.2019, №256 від 23.01.2020, №4188 від 21.10.2020 замовлений (плановий) обсяг надання послуги за липень 2019 року – 59450 МВт-год МВт-год, за грудень 2019 року – 120580 МВт-год, за січень 2020 року – 122690 МВт-год, за лютий 2020 року – 104685 МВт-год, за листопад  2020 року – 76500 МВт-год.
Розділом 6 договору встановлений порядок розрахунків за договором, зокрема згідно з умовами пункту 6.1. договору, розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць.
Згідно з положеннями пункту 6.2 договору, користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості послуги ОСП.
При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не меншим планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5, на 5 днів наперед.
Згідно з умовами п.6.3 договору, у разі зміни планових обсягів послуги протягом розрахункового місяця користувач:
- передає ОСП письмове факсимільне повідомлення про зміну обсягів послуги не менше ніж за 2 робочі дні до моменту очікуваної зміни планових обсягів послуги;
- сплачує вартість послуги до дати очікуваного перевищення запланованих обсягів послуги або зменшує останній/останні планові платежі на відповідну суму у разі зменшення спланованих обсягів послуги.
Пунктом 6.5 договору передбачено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка вповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.
Пунктом 6.7 договору передбачено, що у випадку порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню у розмірі 0,1 % (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.
Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань.
За прострочення зазначеного терміну понад тридцять календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченого платежу.
Згідно з п. 7.1 договору ОСП має право, зокрема отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу.
Пунктом 9.3 договору передбачено, що користувач зобов`язується: повертати ОСП підписані зі свого боку акти у терміни та відповідно до порядку, що зазначені у розділах 6 та 10 цього договору; здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим договором.
Планові обсяги передачі електроенергії користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю. ОСП протягом 5 робочих днів погоджує планові обсяги передачі і повертає їх користувачу. ОСП протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, направляє користувачу акт приймання-передачі наданої послуги. Користувач, отримавши акт приймання-передачі наданої послуги, протягом 3 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, повертає його ОСП, підписаний зі свого боку (п. 10.1 договору).
Згідно з п. 10.2 договору ОСП щокварталу оформлює акт звірки розрахунків наданої послуги відповідно до форми, наведеної у додатку 7 цього договору, та надсилає його користувачу. Користувач у триденний термін має повернути ОСП акт звірки розрахунків наданої послуги, підписаний зі свого боку. У разі виникнення розбіжностей за актом звірки між сторонами користувач має право у триденний термін направити свій примірник акта звірки розрахунків ОСП з вмотивованим запереченням. Цей акт звірки розрахунків має бути розглянутий ОСП у триденний термін, підписаний у разі згоди та наданий користувачу. Якщо сторони не дійшли згоди, застосовуються норми розділу 12 цього договору.
У разі несвоєчасної оплати користувачем отриманої послуги, ОСП направляє користувачу письмове повідомлення із зазначенням суми заборгованості та кінцевого терміну її оплати. У разі несплати заборгованості користувачем ОСП має право направити Користувачу письмове попередження щодо можливого припинення надання послуги відповідно до вимог КСП (п. 10.3 договору).
Враховуючи наведене, за порушення відповідачем розрахунків у частині поетапної попередньої оплати вартості планової послуги, позивачем заявлено до стягнення суму  пені в розмірі 147  595,92грн та 3% річних в розмірі 16  211,59 грн за період з липня по грудень 2019 року, пені в розмірі 43  500,19 грн та 3% річних в розмірі 9  820,53 грн за період з січня по листопад 2020 року.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови. Висновки суду апеляційної інстанції.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).
Предметом спору у даній справі є дослідження та встановлення факту дотримання відповідачем порядку розрахунків за спожиту послугу, наявність підстав для застосування до відповідача штрафних санкцій (в вигляді пені та штрафу), обумовлених договором, наявність підстав для застосування до відповідача правових наслідків за фактом порушення грошових зобов`язань.
Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України  майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно із ст. 509 ЦК України  зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами статті 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина 2 статті 193 ГК України).
Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються  Законом України  "Про ринок електричної енергії".
За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно із п.8 ч. 1 ст. 4 Закону України “Про ринок електричної енергії”  учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про надання послуг з передачі.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом( ч.1 ст.612 ЦК України).
Відповідно до ст.ст.546, 549 ЦК України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється в відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.
Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній визначеній грошовій сумі, або в відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або в кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Частиною 6 вказаної статті передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань установлюються в відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.
З урахуванням наведених норм, розмір неустойки (пені) за порушення грошових зобов`язань установлюється сторонами в договорі в відсотковому співвідношенні до суми невиконаного зобов`язання, однак не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, якщо інше не передбачено в спеціальному нормативно-правовому акті, що регулює спірні правовідносини сторін.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності в кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
Тобто, одним із видів забезпечення виконання зобов`язання є неустойка в формі пені та штрафу, такий вид забезпечення як пеня та її розмір установлений ч.3 ст. 549 ЦК України, ч.6 ст. 231 ГК України та ст. ст. 1, 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань”.
Відповідно до п.6.7. договору, в разі порушення користувачем термінів розрахунку ОСП має право нарахувати пеню в розмірі 0,1% (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Пеня нараховується до повного виконання користувачем своїх зобов`язань.
Як зазначалось вище та встановлено судом першої інстанції,  в порядку визначеному розділами 6 та 10 договору, відповідач листами №686 від 25.06.2019, №1660 від 22.11.2019, №2004 від 24.12.2019, №256 від 23.01.2020, №4188 від 21.10.2020 повідомив позивача про планові обсяги постачання електроенергії, а саме: в липні 2019 – 59450 МВт-год, у грудні 2019 року – 120580 МВт-год, у січні 2020 року – 122690 МВт-год, у лютому 2020 року – 104685 МВт-год, у листопаді 2020 року – 76500 МВт-год. 
Проте у порушення п.4.1 договору визначені відповідачем обсяги послуги позивачем погоджені не були, тоді як згідно з п.10.1. і п.10.4. договору ОСП повинен погодити планові обсяги передачі протягом 5 робочих днів та повернути їх користувачу, повідомлення вважаються отриманими стороною у день їх доставки кур`єром, у день особистого вручення, у день направлення за допомогою сервісу та/або електронною поштою. Однак будь-які докази погодження позивачем планових обсягів енергії, повернення їх в оригіналі відповідачу та вручення їх останньому - не надано.
Позивач вважає, що планові обсяги передачі електроенергії погоджені ним в актах прийому – передачі послуг за липень 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, листопад 2020 року (том ІІ а.с.63-71) та у виставлених ним рахунках-фактурах за період з листопада 2019 по листопад 2020 років) (том ІІ а.с.113-150)..
Як вбачається із матеріалів справи, штрафні санкції (в формі пені) та 3% річних позивачем заявлені до стягнення на підставі п.6.7 договору, за фактом порушення відповідачем грошових зобов`язань по оплаті планової вартості послуги (виходячи з замовлених користувачем обсягів послуги), порядок розрахунку за яку погоджено сторонами п.6.2. договору.
В ході розгляду справи в суді першої інстанції, судом, суд, дослідивши у сукупності надані позивачем та відповідачем докази, дослідивши здійснені позивачем розрахунки штрафних санкцій та 3% річних у зв`язку із порушенням вимоги щодо здійснення у визначені строки попередньої оплати планової вартості послуг, дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи не вбачається порушення відповідачем грошових зобов`язань в частині своєчасної оплати поетапних планових платежів у рахунок планової вартості замовленої послуги (п.6.2.) з огляду на те, що відповідно до листів відповідача про планові обсяги постачання електричної енергії №686 від 25.06.2019 , №1660 від 22.11.2019, №2004 від 24.12.2019, №256 від 23.01.2020, №4188 від 21.10.2020 позивач був повідомлений про замовлений (плановий) обсяг надання послуги за липень, грудень 2019 року та за січень, лютий, за листопад 2020 року. Однак, плановий обсяг постачання електричної енергії за спірні періоди, викладені у зазначених вище листах відповідача, не був погоджений з позивачем.
Як зазначалось вище, згідно з п.10.1 та п.10.4 договору №0285-02024 скаржник - ОСП повинен був погодити планові обсяги передачі протягом 5 робочих днів та повернути їх користувачу, повідомлення вважаються отриманими стороною у день їх доставки кур`єром, у день особистого вручення, у день направлення за допомогою сервісу та/або електронною поштою. 
Однак, позивачем, у порушення п.4.1 договору №0285-02024 визначені відповідачем обсяги послуги позивачем погоджені не були. Погодження позивачем листів відповідача про планові обсяги постачання електричної енергії №686 від 25.06.2019 , №1660 від 22.11.2019, №2004 від 24.12.2019, №256 від 23.01.2020, №4188 від 21.10.2020, повернення їх в оригіналі відповідачу та вручення їх відповідачу в матеріалах справи відсутні.
Посилання скаржника на те, що умовами договору не передбачено, в якій формі здійснюється погодження планових обсягів електроенергії, ОСП погодження планових обсягів передачі електроенергії відбувалось у рахунках-фактурах, відповідно до яких відповідач здійснював оплату за замовлені ним планові обсяги, судова колегія до уваги не приймає, оскільки такий спосіб погодження договором не передбачено, суду не надано доказів вручення таких рахунків у спосіб, передбачений п.10.4. договору.
За відсутності доказів погодження планового обсягу передачі електроенергії та не встановлення обставини як факту (дати) такого погодження, правомірним є висновок суду першої інстанції про відсутність підстави для визнання зобов`язання з попередньої оплати послуг простроченим у дати, які вказані у розрахунках позивача. 
Окрім того, визначена у п.6.2. договору №0285-02024  альтернатива у праві відповідача (користувача) здійснювати попередню оплату або щоденно, або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг у один з п`яти періодів, є підставою для висновку, що сторони не встановили у договорі конкретний строк сплати планового обсягу подачі електроенергії. Тобто фактично договором конкретно визначені наступні строки сплати: перший - "1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги": другий - "за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з дати отримання та на підставі акта приймання-передачі послуги".
Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів належного отримання відповідачем рахунків-фактури, актів приймання - передачі за грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року та листопад 2020 року, судова колегія погоджується із судом першої інстанції, що строк сплати за надані послуги ще не настав, при цьому, що відповідачем здійснено повну оплату.
За таких обставин вимоги про стягнення 217 128,23 грн, з яких: 191 096,11 грн – пеня, 26 032,12 грн – 3% річних від простроченої суми заборгованості задоволенню не підлягають.

Щодо посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що обмін сторонами інформацією при виконанні договірних зобов`язань шляхом надіслання електронних листів уже давно став частиною ділових звичаїв в Україні. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму, судова колегія зазначає таке.
Письмовими доказами є або оригінали, або належним чином засвідчені копії з письмових оригіналів (ч.2 ст.91 ГПК України). Інші паперові письмові варіанти документів у справі - не є доказами, тобто їх не існує для цілей судового рішення.
Електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи, веб-сайти, текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі.
Відповідно до статей 5, 6, 7 і 13 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму; візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною; накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа; оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до  Закону України  "Про електронні довірчі послуги"; копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством; суб`єкти електронного документообігу повинні зберігати електронні документи на електронних носіях інформації у формі, що дає змогу перевірити їх цілісність на цих носіях; при зберіганні електронних документів обов`язкове додержання таких вимог: 1) інформація, що міститься в електронних документах, повинна бути доступною для її подальшого використання; 2) має бути забезпечена можливість відновлення електронного документа у тому форматі, в якому він був створений, відправлений або одержаний".
Відображена на екрані монітора комп`ютера інформація не є паперовим письмовим документом (оскільки її першоджерелом не був паперовий документ) і не є електронним документом (оскільки не містить ЕЦП та відповідно автора документа) - вона є "інші дані в електронній формі", як вже було зазначено вище позивач окрім фотографічних зображень на екрані монітора комп`ютера електронної переписки позивача та відповідача не надав суду доказів направлення стороні погоджених планових обсягів за спірний період, актів приймання – передавання за грудень 2019 року, січень 2020 року та лютий 2020 року, а також рахунків-фактур за спірний період.
Скаржником не надано суду будь-яких доказів існування цих даних в електронній формі, перевірити їх об`єктивне існування, місцезнаходження, незмінність і неможливість змінити на час розгляду справи у суду відсутня, а відповідач проти їх існування та отримання в електронній формі заперечив. Окрім того, сторонами не надано суду належних доказів надіслання цих даних на електронну адресу відповідача та отримання ним, інформація не містить відомостей про надіслання відповіді про її отримання відповідачем.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст.77 ГПК України).
Згідно з ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Статтею 79 ГПК України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Враховуючи наведене, судова колегія, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого суду, дійшла висновків, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та правильним застосуванням норм процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області  від 20.10.2021 у справі №914/858/21 відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає.

Відповідно до ст.129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд, ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» № 01/60513 від 20.12.2021 (вх. № ЗАГС 01-05/4284/21 від 23.12.2021) залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Чернівецької області від 19.11.2021 у справі № 926/2616/21  залишити без змін.
Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                               Галушко Н.А.

Суддя                                                                                    Желік М.Б.

Суддя                                                                                    Орищин Г.В.