Єдиний унікальний номер справи 756/12828/16-ц
Провадження №22-ц/824/14375/2021

 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 грудня 2021 року                                                                                       місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді     Журби С.О., 
суддів                           Писаної Т.О., Приходька К.П., 
за участю секретаря             Сас Ю.В.,
розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2016 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У жовтні 2016 року заявник звернувся до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 23.09.2010 року по справі № 2-3962/10 був задоволений позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість у сумі 51 253 долари США 52 центи, що за курсом НБУ станом на 27.01.2010 року становить 410 274 грн. 14 коп. та судові витрати в розмірі 2 240,00 грн. На виконання вказаного рішення суду 16.12.2010 року були видані виконавчі листи. 
Відповідно договору факторингу від 20.04.2015 до заявника перейшло право вимоги відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .  Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05.02.2016 було замінено стягувача у виконавчому провадженні із виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23.09.2010 року у справі №2-3962/10 за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заявник зазначив, що виконавчі документи були втрачені, тому просив суд видати дублікати вказаних виконавчих листів та поновити строк на пред`явлення їх до виконання. 
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2016 року заяву задоволено, ухвалено рішення про видачу дублікату виконавчих листів по справі №2-3962/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість у сумі 51 253, 52  долари США, що за курсом НБУ станом на 27.01.2010 року становить 410 274, 14 грн. та судові витрати в розмірі 2 240 грн.; поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій зазначив, що  оскаржувану ухвалу вважає незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні  заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення.
Основною тезою, якою апелянт обґрунтовує апеляційну скаргу є те, що звертаючись до суду із вищевказаною заявою, заявником не надано жодних належних та допустимих доказів поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, не доведено обставини, на які посилається заявник, оскільки з 30.12.2011 року (винесення постанови про повернення документу стягувану ВП №24471985 відносно ОСОБА_1 ) та 08.06.2012 року (винесення постанови про повернення документу стягувану ВП №24557130 відносно ОСОБА_2 ) минуло понад три роки.  У зв`язку із зазначеним можливо дійти висновку про те, що а ні ПАТ «УкрСиббанк», а ні ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у зазначеній справі не виявили належної зацікавленості в реалізації своїх праві щодо примусового виконання рішення суду.  Таким чином апелянт зазначає, що доцільність звернення до суду із вимогою про видачу дубліката виконавчого документа зберігається лише в межах строків, встановлених для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки після їх спливу виконавче провадження не може бути відкрите.
В ході розгляду справи судом встановлено, що 23.09.2010 по справі № 2-3962/10 був задоволений позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість у сумі 51 253 долари США 52 центи, що за курсом НБУ станом на 27.01.2010 року становить 410 274 грн 14 коп та судові витрати в розмірі 2 240,00 грн.
16 грудня 2010 року Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчі листи по справі № 2-3962/10.
 В подальшому за твердженнями заявника зазначені виконавчі документи, що перебували на виконанні у ВДВС Обухівського РУЮ в Київській області, були втрачені. При цьому сам факт потреби в отриманні дублікатів виконавчих листів вже може засвідчувати їх втрату, так як особа, зважаючи на характер даної обставини, може і не мати матеріальних доказів такої втрати . 
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05.02.2016 було замінено стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на заявника у виконавчому провадженні із виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 23.09.2010 по справі № 2-3962/10 за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Задовольняючи заяву про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, суд першої інстанції своє рішення обґрунтовував лише тим, що виконавчі листи було втрачено, стягувача ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 05 лютого 2016 року було змінено на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», у зв`язку з чим останнє не мало можливості звернутися із заявою про примусове виконання рішення суду у визначений законом строк.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне:
У відповідності до положень ст. 378 ЦПК України в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, за поданням державного виконавця, приватного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Даній нормі кореспондуються й положення ст. 442 ЦПК України в редакції, яка діє на даний час, з якої вбачається, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
З наведених норм вбачається, що заміна сторони виконавчого провадження здійснюється у разі зміни сторони у тих правовідносинах, з приводу яких і було постановлено судове рішення, що потребує примусового виконання. Заміна здійснюється на правонаступника такої вибувшої сторони.
Відповідно до ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив. Аналогічна норма вказана і у ст. 37 ЦПК України, в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали. 
Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);  виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З наведених норм вбачається, що до нового кредитора переходять права виключно в обсязі, не більшому ніж той, що мав і первісний кредитор, а всі дії, які вчинені чи не вчинені первісним кредитором, мають значення і для нового кредитора. 
За таких умов, сам по собі лише факт заміни стягувача у виконавчому проваджені  його правонаступником не може обумовлювати необхідність обрахування строку пред`явлення виконавчого листа до виконання з початку лише з цієї причини. При вирішенні даного питання має бути враховано і той строк, який сплив до заміни кредитора, і поважність чи неповажність причин пропуску такого строку кредитором у разі його наявності.
Згідно висновків, наведених у постанові Великої Палати Верховного Суду  від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19), якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.  
Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: є обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; ця обставина виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, виникла протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
В даній справі належного обґрунтування того, чи був пропущений строк пред`явлення виконавчого документа до виконання попереднім кредитором, а якщо так - у зв`язку з якими непереборними та об`єктивними  обставинами, заявником до суду не представлено. 
З представленої апелянтом довідки Обухівського ВДВС в Обухівському районі Київської області вбачається, що виконавчий лист у даній справі перебував на виконанні в Обухівському ВДВС в Обухівському районі Київської області і 30.20.2011 року державним виконавцем було винесено постанову про його повернення стягувачу.  До часу звернення до суду з даною заявою (06.10.2016 року) виконавчий лист повторно до виконання не пред`являвся. За таких умов на час укладення договору факторингу, яким заявник обґрунтовує перехід до нього права вимог, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання вже сплив. При цьому заявник обставин щодо поважності причин пропуску такого строку ще попереднім стягувачем не навів.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» 03 квітня 2008 року встановив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для цього. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Оскільки заявником не було доведено поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий строк не може бути поновлено. Відповідним чином не підлягає до задоволення й заява про видачу дубліката виконавчого листа. 
У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення по справі нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2016 року скасувати.
В задоволені заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий                                                                                                С.О. Журба

Судді                                                                                                            Т.О. Писана 

                                                                                                                      К.П. Приходько