Ухвала
 
29 грудня 2021 року
м. Київ       
 
справа № 161/5183/20
провадження № 51-1646 ск 21
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу представника власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_6 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2021 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_7 ,
встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2021 року касаційну скаргу адвоката, у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
У межах наданого судом строку ОСОБА_6 надав уточнену касаційну скаргу, проте недоліків, зазначених у вказаній ухвалі не усунув.
Так, адвокат не усунув порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України, відповідно до якого касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала, із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Разом з цим, такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 
1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу – без задоволення; 
2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Однак, викладені у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з вищенаведеними положеннями в частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду. Так, ОСОБА_6 , усуваючи недоліки касаційної скарги залишеної без руху, змінив свої вимоги, та просить Верховний Суд скасувати вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2021 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року в частині застосування спеціальної конфіскації до майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , при цьому не вказує, яке рішення після скасування має ухвалити Суд.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути адвокату ОСОБА_6 касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює, що її повернення не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на касаційне оскарження.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу представника власників майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 – адвоката ОСОБА_6 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2021 року та ухвалу Волинського апеляційного суду від 25 жовтня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_7  повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3