Справа № 344/8563/21 
Провадження № 22-ц/4808/570/22 
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В. 
Суддя-доповідач Пнівчук О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2022 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
               головуючої                        Пнівчук О.В.
               суддів:                        Бойчука І.В., Девляшевського В.А.,
розглянувши в порядку письмово провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 09 лютого 2022 року, у складі судді Польської М.В.,у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом, 
в с т а н о в и в:
31 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом.
Позивач свої вимоги мотивував тим, що у листопаді 2011 року відповідачці ОСОБА_2 видано свідоцтво про право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 .
09 грудня 2011 року між позивачем та відповідачкою зареєстровано шлюб. Перебуваючи у шлюбі, він здійснив ряд робіт по приведенню квартири в придатний для проживання стан, в обладнання квартири вклав значні кошти та власні зусилля.
05 грудня 2012 року зареєстрував своє місце проживання у вказаній квартирі, яка є його єдиним місцем проживання, однак ОСОБА_2 поміняла замок до вхідних дверей та не впускає його до квартири.
Позивач, вважає вказану квартиру спільною сумісною власністю подружжя, а дії відповідачки такими що позбавляють його права на доступ до власного житла, тому просив суд ухвалити рішення яким усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом його вселення та зобов`язати відповідачку не чинити йому перешкоди у користуванні квартирою.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 09 лютого 2022 року провадження у даній цивільній справі №344/8563/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом зупинено до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №344/17186/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна - квартири за адресою АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що така є необґрунтованою та суперечить основним засадам судочинства, а висновки викладені в ухвалі суду не відповідають обставинам справи.
Апелянт вказав, що 17 лютого 2022 року набрало законної сили рішення Івано-Франківського міського суду від 23.11.2021 року яким ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову про визнання ОСОБА_1 таким, що втратив право користування спірною квартирою.
Відтак вважає, що посилання суду першої інстанції на об`єктивну неможливість розгляду справи за його позовом про усунення перешкод у користуванні квартирою до набрання законної сили судовим рішенням у справі за його позовом до ОСОБА_2 про визнання майна - квартири за адресою АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя є необґрунтованим.
Апелянт просив ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Частиною другою статті 369 ЦПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі.
З огляду на зазначене, вказана справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.
Задовольняючи клопотання представника відповідача ОСОБА_3 , про зупинення провадження у зазначеній справі, суд першої інстанції виходив із об`єктивної неможливості розгляду даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 344/17186/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири за адресою АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки результат розгляду даної справи безпосередньо впливає на вирішення спору про усунення перешкод у користуванні житлом.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.
Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Згідно з п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом учинення процесуальних дій під час судового розгляду з визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і передбачити усунення яких неможливо.
Визначаючи наявність підстав, передбачених п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.
Відповідно до висновків, зазначених у постанові Верховного Суду України № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд повинен враховувати, що зупинення провадження у цивільній справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і з`ясувати, чи дійсно від наслідків розгляду зазначеної цивільної справи залежить прийняття рішення у цій цивільній справі.
Правові висновки щодо необхідності зазначення обґрунтування зупинення провадження у справі та необхідності дотримання розумних строків розгляду справи зазначені у Постанові Верховного Суду у справі № 308/5006/16-ц від 27.02.2019 року та у Постанові Верховного Суду у справі № 1522/27468/12 від 07.11.2018 року.
Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі, на зазначене уваги не звернув, своє рішення щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі належним чином не мотивував, та дійшов необґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі.
Розгляд Івано-Франківським міським судом справи № 44/17186/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири за адресою АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя, на думку колегії суддів, не є підставою, для обов`язкового зупинення провадження в справі що розглядається за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житлом, оскільки наявні в даній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. З огляду на зазначене, посилання суду першої інстанції на об`єктивну неможливість розгляду даної цивільної справи є необґрунтованим.
Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом розгляду справи про визнання квартири за адресою АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя є питання набуття права власності на об`єкт нерухомості, натомість у справі що переглядається предметом позову є право позивача на користування житлом, а не право власності на нього.
Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження її розгляду.
       Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 09 лютого 2022 року скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуюча                                                                        О.В. Пнівчук
Судді:                                                                                І.В. Бойчук
В.А. Девляшевський