ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2022 року	Львів	Справа № 380/467/20 пров. № А/857/20379/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді                                       Большакової О.О.,
суддів                                                            Затолочного В.С., Качмара В.Я.
з участю секретаря судового засідання     Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року (суддя першої інстанції Брильовський Р.М., м. Львів)

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Львівській області звернулось до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 141823,86 грн.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконує вимоги чинного законодавства щодо сплати податкового боргу. В обґрунтування вимог позивач покликається на те, що відповідач має податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 130927,41 грн та з військового збору у розмірі 10896,45 грн. Сума податкової заборгованості є узгодженою, добровільно у встановлені законом строки до бюджету не сплачена. Вжиті позивачем до відповідача заходи не призвели до погашення такого зобов`язання, тому позивач звернувся із зазначеним позовом до суду.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року позовні вимоги було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 до бюджету 141823 грн 86 коп податкового боргу.
Із таким судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що у контролюючого органу не було достатніх правових підстав для нарахування грошового зобов`язання. Жодного додаткового блага, яке підлягає декларуванню та оподаткуванню відповідач не отримував, оскільки у нього наявні кредитні зобов`язання перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитними відносинами, відповідний кредит погашається черговими платежами і кредитні правовідносини не припинялись. Також відповідач з 2013 року є громадянином США, де сплачує податки, а відтак не повинен нести тягаря подвійного оподаткування в силу положень Конвенції між Урядом України та Урядом Сполучених Штатів Америки про уникнення подвійного оподаткування та попередження податкових ухилень стосовно податків на доходи та капітал. ОСОБА_1 є податковим резидентом США і подав відповідну декларацію в США, сплативши всі необхідні платежі із суми оподатковуваного доходу, яка містить відомості про правовідносини з ПАТ «УкрСиббанк» за кредитними договорами. Отже, підстав для нарахування та стягнення сум податкового боргу з відповідача в межах даної справи не було. 
У судовому засіданні представник апелянта Галайський О.В. підтримав апеляційну скаргу з підстав, що в ній викладені. 
Представник позивача Підгайний О.І. заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та пояснив, що рішення суду є законним і обґрунтованим. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши письмові докази, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно довідки ГУ ДПС у Львівській області про податкову заборгованість № 1608/9/13-01-51-08 від 24.10.2019 за відповідачем рахується заборгованість по єдиному податку з фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 130927, 41 грн (основний платіж у розмірі 94283, 79 грн, штрафні санкції 23740, 95 грн, пені 12902, 67 грн) та військового збору у розмірі 10896, 45 грн (основний платіж у розмірі 7856, 98 грн, штрафні санкції 1964, 25 грн, пені 1075, 22 грн).
Вказана заборгованість у відповідача виникла:
1) по податку на доходи фізичних осіб у розмірі 130 927,41 грн на підставі:
- податкового повідомлення-рішення №0185721311 від 14.05.2018 на суму 117 854,74 грн, винесеного на підставі акта про результати перевірки №896/13-01-13-11/ 2414422437 від 11.04.2018;
- податкового повідомлення-рішення №0185731311 від 14.05.2018 на суму 170 грн, винесеного на підставі акта про результати перевірки № 896/13-01-13-11/ НОМЕР_1 від 11.04.2018;
- згідно зі зворотнім боком облікової картки платника податків нарахована пеня у розмірі 12 902,67 грн;
2) по військовому збору у розмірі 10 896,45 грн на підставі:
- податкового повідомлення-рішення №0185771311 від 14.05.2018 на суму 9 821,23 грн, винесеного на підставі акта про результати перевірки №896/13-01-13-11/ НОМЕР_1 від 11.04.2018.
У зв`язку з несплатою відповідачем грошового зобов`язання ГУ ДФС у Львівської області виставлено податкову вимогу форми "Ф" № 69226-17 від 03.07.2018, яку було направлено платнику податків, що підтверджено копією конверта.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення заборгованості з відповідача, виходячи з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).
Відповідно до ст. 15 Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Згідно з п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.
Згідно з п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
У відповідності до п.59.1 ст.59 Податкового Кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.
Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2).
У відповідності до пункту 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №0185721311, №0185771311, №0185731311 від 14.05.2018 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року в справі №380/4240/21 у задоволенні позову було відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 була залишена без задоволення, а рішення суду без змін.
Отже, вищевказані податкові повідомлення-рішення є узгодженими і нараховані контролюючим органом податкові зобов`язання  є податковим боргом, який підлягає сплаті.
А тому безпідставними є доводи апелянта про незаконність нарахування Головним управлінням ДПС у Львівській області  податкових зобов`язань ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, є підстави для стягнення з відповідача на користь бюджету 141823, 86 грн.
При цьому доводи апелянта щодо подвійного оподаткування в силу його громадянства США і сплату податків по взаємовідносинам з ПАТ «УкрСиббанк» до бюджету США, апеляційний суд відхиляє, так як доказів сплати відповідних податків суду надано не було. Подана до суду копія декларації також не підтверджує факту сплати податків відповідачем до бюджету США внаслідок прощення кредиту ПАТ «УкрСиббанк». Крім того, виходячи з доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , він взагалі заперечує факт отримання ним оподатковуваного доходу і, відповідно, підстави для сплати з цієї бази податків до бюджету. 
Отже, враховуючи, що сума податкового боргу відповідача в розмірі 141823,86 грн є узгодженою та у встановлені законом строки не була сплачена, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.
За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, при цьому судом були повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Враховуючи, що апеляційний суд залишає в силі рішення суду першої інстанції, то в силу вимог частини шостої статті 139 КАС України судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року – без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. О. Большакова 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. Я. Качмар  	
Повне судове рішення складено 15.04.2022.