Справа № 408/6047/17-ц 
Провадження № 22-ц/810/915/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2022 року        м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Лозко Ю.П. (суддя-доповідач)
суддів - Кострицького В.В., Назарової М.В.
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) справу
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 
на рішення Біловодського районного суду Луганської області від 04 жовтня 2021 року, ухваленого судом у складі: Булгакової Г.В. в приміщенні того ж суду у цивільній справі про стягнення заборгованості за кредитним договором
учасники справи:
позивач -Кредитна спілка «Імперіал ЛТД»
відповідач - ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 
відповідач – ОСОБА_3 
відповідач – ОСОБА_4 
відповідач – ОСОБА_5 

встановив:

У грудні 2017 року позивач КС «Імперіал ЛТД» звернулась до суду з вказаним вище позовом, який згодом уточнила та остаточно просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором №873 від 08 лютого 2011 року у розмірі 68 222,85 гривень, яка складається з: заборгованості по тілу кредиту в сумі - 7880,00 гривень; заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом в сумі - 28131,33 гривень; 3% від прострочених сум за основним кредитом в сумі - 1744,00 гривень; інфляційних втрат від прострочених сум за основним кредитом в сумі - 12865,93 гривень; пені від прострочених сум заборгованості за тілом кредиту в сумі - 17601,59 гривень, а також судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1544,00 гривень та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень.
Позов мотивовано тим, що 08 лютого 2011 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» та   ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №873, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 50000,00 гривень, на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом відповідно до п. 3.1 становить 70% річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Строк дії договору становить 24 фактичних місяця від дати отримання відповідачем кредиту та діє до повного виконання зобов`язань відповідачем.
З метою забезпечення зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, 08 лютого 2011 року між кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» укладено договори поруки з  ОСОБА_2 за №873/1, з ОСОБА_3 за № 873/2, з  ОСОБА_4 за № 873/3 та з  ОСОБА_5 за № 873/4, яких позивачем попереджено про солідарну відповідальність, яку вони нестимуть в разі неналежного виконання ОСОБА_1 умов кредитного договору, та що обізнані з істотними умовами кредитного договору.
За згодою сторін було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач ОСОБА_1 зобов`язався до 25 числа кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит.
Внаслідок неналежного виконання позичальником   ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №873 від 08 лютого 2011 року виникла вказана вище заборгованість, яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів.
Рішенням Біловодського  районного суду Луганської області від 04 жовтня 2021 рокупозов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» заборгованість за кредитним договором № 873 від 08 лютого 2011 року у сумі 9157,03 гривень.
В іншій частині вимог відмовлено.
Вирішено питання стосовно судових витрат.
Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог КС «Імперіал ЛТД» про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором від 08 лютого 2011 року №873 у сумі 9157, 03 гривень, посилаючись на те, що не погоджується з висновками суду про часткове задоволення позову КС «Імперіал ЛТД», з підстав наведених у змісті оскаржуваного рішення, до яких суд дійшов з порушенням норм процесуального права, а саме, ухвалою суду від 06 лютого 2018 року відкрито провадження у даній справі, яка підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження, при цьому судом роз`яснено вимоги ч. 5 ст. 279 ЦПК України; під час вирішення даної справи, судом прийняті докази сторони позивача, зокрема, на підтвердження фактичного отримання позичальником кредитних коштів з порушенням вимог ч.2ст.83 ЦПК України; також скаржник зазначає, що суд безпідставно відмовив КС «Імперіал ЛТД» в частині позовних вимог до інших відповідачів у цій справі, які є поручителями за вказаним вище кредитним договором. 
Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.
Оскільки справа є малозначною, то розгляд апеляційної скарги проводився без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.
Згідно ч. 1 ст.8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. 
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом апеляційного перегляду є рішення суду в частині задоволення позовних вимог КС «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08 лютого 2011 року №873 у сумі 9157, 03 гривень, з яких: тіло кредиту - 7880 гривень; три проценти річних від простроченої заборгованості за основним боргом - 149 гривень, та інфляційні втрати за період з 08 лютого 2013 по 23 березня 2020 року, та відмови в задоволенні позову КС «Імперіал ЛТД» до поручителів відповідачів  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Отже, в іншій частині рішення суду першої інстанції не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду в оскаржуваній частині відповідає. 
За вимогами ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.
За вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Предметом позову є матеріально – правова вимога позивача до відповідача щодо якої вона просить ухвалити рішення, а підставою – обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Частиною 1 статті 1046 ЦК України, передбачено, що  за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до  статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти. Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно статей  526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки.
Судом першої інстанції встановлені та матеріалами справи підтверджуються такі факти та обставини справи.
08 лютого 2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №873, за яким останній отримав 50 000,00 гривень кредиту та зобов`язався його повернути, а також сплатити проценти за користування кредитними коштами, що підтверджується наданою позивачем копією кредитного договору та видаткового касового ордеру з підписами представника позивача та відповідача ОСОБА_1 . 
Строк надання кредиту 24 фактичних місяці від дати його отримання - п. 2.1. кредитного договору. Плата за користування кредитом (проценти) становить 70% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом - п.3.1. кредитного договору. 
Погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: першочергово проценти, а в наступну чергу - сума кредиту - п. 3.5. кредитного договору. Сторони домовились, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка платежів, що є додатком до кредитного договору - п. 3.3. кредитного договору.
Згідно графіку платежів, виданого Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» до кредитного договору №873 від 08 лютого 2011 року ОСОБА_1 зобов`язаний погашати виданий кредит у сумі 50 000 гривень протягом 08 лютого 2011- 08 лютого 2013 року, сума основного платежу становить 2083,33 гривень, яку необхідно вносити кожного місяця, на суму залишку нараховується відсоток, відповідно до умов Договору. З даним графіком відповідач ОСОБА_1 ознайомлений особисто про що свідчить його підпис.
Вказаних обставин, відповідачем ОСОБА_1 не спростовано.
Згідно наданого стороною позивача розрахунку заборгованості, виданого Кредитною спілкою «Імперіал ЛТД», заборгованість за кредитним договором №873 від 08 лютого 2011 року станом на 25 березня 2020 року складає в загальному розмірі 68 222,85 гривень, яка включає в себе: заборгованість по тілу кредиту 7888 гривень; заборгованість по відсоткам у розмірі 28131,33 гривень; 3% від прострочених сум за основним кредитом у розмірі 1744,00 гривень, інфляційні втрати від прострочених сум заборгованості за тілом кредиту у розмірі 12865,93 гривень; пеню від прострочених сум заборгованості за тілом кредиту у розмірі 17601,59 гривень.
Оскільки відповідач ОСОБА_1 зобов`язання по поверненню тіла кредиту згідно умов вказаного вище кредитного договору належним чином не виконав, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог в цій частині позову та стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у заявленому позивачем розмірі у сумі 7 880 гривень.
Відповідно до приписів частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Виходячи з розрахунку заборгованості наданого стороною позивача, суд першої інстанції щодо позовних вимог КС«Імперіал ЛТД» про стягнення інфляційних втрат та 3 % від простроченого боргу дійшов вірного висновку про часткове задоволення цих вимог та стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача три проценти річних від прострочених сум заборгованості за основною сумою кредиту в розмірі 149,00 гривень та заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за основною сумою кредиту в розмірі 1128,03 гривень, які загалом нараховані позивачем за період з 08 лютого 2013 по 25 березня 2020 року.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог КС «Імперіал ЛТД» до відповідачів  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5   суд виходив з такого.
Відповідно до частин 1, 2 статті 554 ЦК у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
За частиною 4 статті 559 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо  кредитор  протягом  шести  місяців  від дня настання строку виконання основного  зобов`язання не пред`явить вимоги  до  поручителя. Якщо строк основного  зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить  позову  до  поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.      
З метою забезпечення зобов`язань за кредитними договором № 873 від 08 лютого 2011 року кредитною спілкою «Імперіал ЛТД» укладено договори поруки: з  ОСОБА_2 за №873/1, з ОСОБА_3 за № 873/2, з  ОСОБА_4 за № 873/3 та з  ОСОБА_5 за № 873/4.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були попереджені про солідарну відповідальність, яку вони нестимуть в разі неналежного виконання ОСОБА_1 умов вказаного вище кредитного договору, та обізнані з істотними умовами цих договорів.
Відповідно до п.п.4.1,4.2,5.4. зазначених вище договорів поруки № 873/1 від 08 лютого 2011 року, 873/2 від 08 лютого 2011 року, 873/3 від 08 лютого 2011 року та 873/4 від 08 лютого 2011 року сторони погодили збільшення строків поруки до трьох років, отже, порука по цим договорам припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя.
Як встановлено судом, відповідачем ОСОБА_1 зобов`язання по кредитному договору № 873 від 08 лютого 2011 року виконане не було, термін виконання цього зобов`язання обмежується датою повернення останнього платежу, яка відповідно до графіка платежів сторонами визначена - 08 лютого 2013 року, а КС «Імперіал ЛТД» звернулася з позовом до суду 06 грудня 2017 року, тобто після спливу трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає вірними висновки суду про часткове задоволення позовних вимог Кредитної спілка «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1 , та відмову в задоволенні позову до відповідачів  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 , з вказаних вище підстав.
Доводи апеляційної скарги за своєю суттю є запереченнями проти позовних вимог КС «Імперіал ЛТД», які розглянуті судом, про що зазначено у змісті рішення в оскаржуваній частині, і зводяться до незгоди з висновками суду стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки суду, яким суд надав належну правову оцінку.
Доказів на спростування висновків суду скаржником не надано.
Порушень судом норм процесуального права колегією суддів не встановлено.
Отже, доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
У відповідності ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині без змін, оскільки доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст. 19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд 

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Біловодського районного суду Луганської області від 04 жовтня 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків передбачених ч. 3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В.Кострицький 

М.В. Назарова